РІШЕННЯ
Іменем України
Справа № 621/4620/24
Провадження 2/621/98/26
22 січня 2026 року        м. Зміїв Харківської області
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - суддя В.Філіп`єва,
за участю секретаря судового засідання - А.Головіної
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ", представник С.Пархомчук (не з`явився),
відповідач - ОСОБА_1 , (не з`явилась),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" до ОСОБА_1 , 
про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 26407 від 02.04.2021 року в розмірі 12500,00 гривень, з яких сума заборгованості за тілом кредиту - 2000,00 гривень, заборгованість за процентами - 10500,00 гривень, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень.
Крім того, після відкриття провадження у справі, представником позивача - адвокатом С.Пархомчук подано заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10500,00 гривень (а.с.40 - 44)
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 14.02.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників про дату та час судового засідання. (а.с.37)
В судове засідання учасники справи не з`явилися.
Представник позивача у поданій заяві просив розглянути справу без участі представника ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ", підтримав позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 (ОСОБА_1) просила розглянути справу без її участі, заявила про часткове визнання позову.
Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. 
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності учасників справи.
В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що 02.04.2021 року між ТОВ "ФК "АВІРА ГРУП" (первісний кредитор) та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 26407, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки. Підписуючи договір відповідачка підтвердила, що ознайомилась з усіма умовами вказаного договору, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору.
Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, Товариство надає клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: 
сума виданого кредиту - 2000,00 гривень; дата надання кредиту - 02.04.2021 року; строк кредиту - 30 днів; валюта кредиту - UAH; стандартна процентна ставка - 2,5 % в день або 912,5% річних.
Станом на 25.06.2024 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 26407 від 02.04.2021 року становить 12500,00 гривень, яка складається з наступного: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 2000,00 гривень, прострочена заборгованість за процентами - 10500,00 гривень.
Згідно п. 2.4 кредитного договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.
На виконання вимог п. 2.4. кредитного договору відповідачкою були зазначені реквізити платіжної банківської карти  НОМЕР_1  для перерахування кредитних коштів (ч. 7 кредитного договору).
На підтвердження виконання п. 2.4 Кредитного договору, позивач надає інформаційну довідку ТОВ "Платежі онлайн" ТОВ "Платежі онлайн" від 20.05.2024 року, відповідно до якого 02.04.2021 року на картковий рахунок відповідачки за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 було перераховано кредитні кошти в сумі 2000,00 гривень, що являється доказом видачі кредитних коштів.
Умовами п. 6.1 кредитного договору, передбачено, що цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України "Про електронну комерцію".
Відповідно до 6.2 договору, сторона несе повну відповідальність за правильність вказаних ними у договорі реквізитів, і зобов`язується своєчасно у письмовій формі, по електронній пошті, повідомляти іншу сторону про їх зміну, а у разі неповідомлення - несе ризик настання пов`язаних із цим несприятливих наслідків. 
17.02.2022 року між ТОВ "ФК "АВІРА ГРУП" та ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" укладено договір факторингу № 02-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "АВІРА ГРУП" відступило ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 року до договору факторингу № 02-17/02/2022, ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 .
Оскільки відповідачка ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконала, а позивач в установленому законом порядку набув право вимоги за кредитним договором № 26407 від 02.04.2021 року, представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідачки на користь позивача Кредитним договором № 26407 від 02.04.2021 року в розмірі 12500,00 гривень, з яких сума заборгованості за тілом кредиту - 2000,00 гривень, заборгованість за процентами - 10500,00 гривень, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10500,00 гривень (а.с.1-9)
Відповідачка ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не подавала. Подала письмову заяву, в якій визнала позов частково в частини суми кредиту - 2000,00 гривень, заперечувала проти розміру нарахованих процентів та зазначила про пропуск позивачем строку позовної давності. (а.с.65-66)
Дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.
Згідно Індивідуальної частини Договору про надання фінансового кредиту № 26407 від 02.04.2021 року, укладеного між ТОВ "ФК "АВІРА ГРУП" та ОСОБА_1 , Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000, 00 гривень, строком на 30 днів, тобто до 01.05.2021 року, але в будь-якому випадку до повного його виконання сторонами, зі сплатою фіксованих відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% від суми кредиту за кожен день користування (912,5 % річних) (Пункти 1.1.-1.3 Договору)
Згідно пункту 1.5 Договору, за використання Системи для дистанційного отримання фінансового кредиту Клієнт зобов`язаний сплатити Товариству комісію в розмірі 15% від суми фінансового кредиту 
Вказаний договір підписаний відповідачкою за допомогою одноразового електронного пароля-ідентифікатора AV3322. (а.с.11 - 12)
Додатком № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 26407 від 02.04.2021 року визначено графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту, також підписаним відповідачкою електронним ідентифікатором AV3322 , згідно якого сторони узгодили орієнтовну сукупну вартість кредиту:
Сума кредиту - 2000,00 гривень;
Комісія 15% - 300,00 гривень;
Сума нарахованих процентів - 1500,00 гривень (2,5%)
А всього до оплати - 3800,00 гривень (а.с. 13).
Згідно Довідки ТОВ "ФК "АВІРА ГРУП" про ідентифікацію, що клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з якою укладено договір № 26407 від 02.04.2021 року, здійснила акцепт кредитного договору шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора в інформаційно-телекомунікаційній системі https://www.aviracredit.com.ua/ за допомогою одноразового ідентифікатора KL3322, номер телефону НОМЕР_3 (а. с. 18).
При цьому, в примірниках укладеного Договору № 26407 від 02.04.2021 року використаний пароль AV3322 (а.с.11-13) 
Разом з тим, відповідачка ОСОБА_1 (ОСОБА_1) факт підписання вказаного кредитного договору та отримання грошових коштів у відповідному розмірі не заперечувала.
Відповідно до Інформаційної довідки ТОВ "Платежі Онлайн" від 21.05.2024 року № 4847/05, 02.04.2021 року, ТОВ "ФК "АВІРА ГРУП" перерахувало грошові кошти в розмірі 2000,00 гривень на платіжну картку НОМЕР_1 , зазначеною відповідачкою в ч.7 (реквізити сторін) Кредитного договору. (а. с. 19).
17.02.2022 року між ТОВ "ФК "АВІРА ГРУП" та позивачем ТОВ "КЕШ ТУ ГОУ", укладено Договір факторингу № 02-17/17/02/2022, відповідно до умов якого право вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № 26407 від 02.04.2021 року перейшло до ТОВ "КЕШ ТУ ГОУ" (позивача) (а. с. 20 - 25).
22.05.2024 року позивач - ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» звернувся до відповідачки ОСОБА_1 з вимогою про погашення заборгованості за укладеним кредитним договором (а.с.14-16)
Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором № 26407, складеного позивачем - ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», за відповідачкою ОСОБА_1 за період з 02.04.2021 по 25.06.2024 року рахується заборгованість у загальному розмірі 12500,00 гривень, яка складається з наступного: прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 2000,00 гривень, прострочена заборгованість за процентами в розмірі 10500,00 гривень (а. с. 17).
Доказів погашення заборгованості відповідачкою за укладеним договором матеріали справи не містять, факт підписання Договору на вище вказаних умовах та факт отримання грошових коштів відповідачкою не заперечується.
Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд зазначає наступне:
Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ст.ст.76-81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
За загальним правилом, встановленим статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Одним з видів зобов`язання є договір, вимоги до укладення якого встановлені главою 52 Цивільного кодексу України.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Отже, загальні вимоги до кредитного договору встановлені нормами Цивільного кодексу України, а також Законами України "Про споживче кредитування" та "Про захист прав споживачів".
У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів", прийнятої 09 квітня 1985 року N 39/248 зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.
Згідно ч.5, ч.6 статті 12 Закону України "Про споживче кредитування", умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені в договорі про споживчий кредит та/або не враховані в розрахунку денної та орієнтовної річної процентної ставки, що зазначені в договорі про споживчий кредит, крім платежів за споживчим кредитом, які не включаються до розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом у випадках, передбачених цим Законом.
Згідно ч.1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч.1 статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. 
Відповідно до ч.1, ч.2 статті 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Згідно частин першої, другої статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.
Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Абзацем 2 частини другої статті 639 Цивільного кодексу України встановлено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Частиною першою статті 13 Закону України "Про споживче кредитування" визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, яку отримує особа, що прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, який надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію").
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. 
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
В свою чергу, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (статті 205, 207 Цивільного кодексу України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
В судовому засіданні встановлено і не оспорюється сторонами, що відповідачка особисто звернувся до інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора та шляхом застосування одноразового пароля - ідентифікатора підписала електронні примірники договору, в яких сторони узгодили всі істотні умови кредитування, тобто акцептувала запропоновану оферту, після чого отримала на власний рахунок грошові кошти в обумовленому розмірі.
Отже, кредитний договір № № 26407 від 02.04.2021 є таким, що укладений в електронній формі та відповідає письмовій формі правочину.
Відповідно до положень §2 глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад", за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. (ч.1, ч.3 статті 1054 ЦК України)
Статтею 1056-1 Цивільного кодексу України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Якщо інше не встановлено законом, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитодавець самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, а в разі збільшення процентної ставки - поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка. У разі незгоди позичальника із збільшенням процентної ставки позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за договором у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення про збільшення процентної ставки. З дня погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі зобов`язання сторін за таким договором припиняються. При цьому до моменту повного погашення заборгованості, але не більше 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про збільшення процентної ставки, застосовується попередній розмір процентної ставки. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі визначається максимальний розмір процентної ставки, що може бути застосований.
Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Аналогічні положення містяться в статті 536 Цивільного кодексу України, згідно яких за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Разом з тим, згідно частини 1 статті 1049 Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах від 28.03.2018 (справа № 444/9519/12), від 13.06.2018 (справа № 548/981/15-ц) неодноразово зазначала, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється. Права та інтереси кредитора в охоронних правовідносинах забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України.
Як вбачаєтьсяз матеріалів справи, сторони Кредитного договору узгодили суму кредиту в розмірі 2000,00, розмір процентів за користування позикою в сумі 1500, 00 гривень, комісія 15% - 300,00 гривень;строк кредитування - 30 днів, тобто до 01.05.2021 року, а всього до сплати - 3800,00 гривень
Тобто, після спливу строку кредитування, згідно вище наведених норм законодавства, припиняється нарахування відсотків та інших витрат Кредитодавця.
За таких обставин, в зв`язку з відсутністю доказів виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, з неї на користь позивача належить стягнути заборгованість в розмірі 3800,00 гривень.
Підстави нарахування суми заборгованості за кредитом до 12500,00 гривень за період до 25.06.2024 року, позивачем не доведені.. 
Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно ч.1 статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1, ч.3 статті 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Право вимоги до відповідача за Договором набув позивач на підставі укладеного Договору про відступлення прав вимоги (факторингу) відповідно до положень діючого законодавства України, а тому відповідач не звільняється від виконання зобов`язання та зобов`язаний повернути суму кредиту згідно узгоджених сторонами умов Договору. 
Щодо твердження відповідачки про пропуск позивачем строку позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити наступне:
Відповідно до частини 1 статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (частина 1 статті 257 Цивільного кодексу України).
Згідно з частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Частиною другою статті 264 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.
Відповідно до частини 3 статті 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Договір про надання фінансового кредиту укладено 02.04.2021 року. Представник позивача звернулась до суду з позовом 23.12.2024 року. При цьому, 22.05.2024 року позивач звертався до відповідача з заходами, пов`язаними з досудовим врегулюванням спору, а саме - направляв вимогу про сплату заборгованості в добровільному порядку.
Крім того, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеку" і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дію якого неодноразово продовжено. 
За приписами пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Таким чином, позивачем не пропущено строк звернення до суду, і за таких обставин, позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 3800,00 гривень.
Крім того, згідно положень ч.1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.  
Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки в процентному відношенні сума задоволених позовних вимог складає 30%, відповідна частка суми судового збору , що підлягає стягненню на користь позивача становить 732,60 гривень.
Згідно з частинами 1 - 6 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Враховуючи викладене, пропорційно сумі задоволених позовних вимог 30% з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу адвоката, що складає 3150,00 гривень.
На підставі викладеного, керуючись статями 12, 13, 76-81, 89, 141, 223, 247, 274-279, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК КЕШ ТУ ГОУ" - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК КЕШ ТУ ГОУ" заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 26407 від 02.04.2021 року у розмірі 3800,00 (три тисячі вісімсот) гривень. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК КЕШ ТУ ГОУ" витрати зі сплати судового збору у розмірі 732,60 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК КЕШ ТУ ГОУ" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3150,00 (три тисячі сто п`ятдесят) гривень.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.
Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "КЕШ ТУ ГОУ", юридична адреса: вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7, м. Київ, 04080, код за ЄДРПОУ: 42228158.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя В.Філіп`єва