САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ 
Справа № 726/1277/26 
Провадження №2-а/726/11/26 
Категорія 129 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.06.2026 м. Чернівці 
Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Байцар Л. В., з участю секретарки судових засідань Житарь С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє представник Андрюк Артем Миколайович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови,- 
ВСТАНОВИВ :
Адвокат Андрюк А.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови.
У позові представник вказував, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 №163 від 27.01.2025 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17000,00 гривень.
З постановою не згідний, вважає притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 безпідставним, оскільки зазначені в оскаржуваній постанові обставини справи не відповідають дійсності з огляду на наступне.
23.03.2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за наслідками отримання телефонного дзвінка від державного виконавця третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, дізнався про відкрите виконавче провадження з примусового виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_4 (надалі – відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_5 ) від 27.01.2025 року № 163 про накладення на позивача штрафу, копію якої (постанови) було надано «не офіційно» позивачу. Постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27.01.2025 року № 163 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, позивач отримав «не офіційно» у державного виконавця третього відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Вказує, що відповідно до інформації, розміщеної в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, зокрема застосунку «Резерв +» позивача визнано непридатним до військової служби згідно редакції наказу МОЗ № 402 від 14.10.2024 р. Акцентує увагу суду на те, що з самого початку повномасштабного вторгнення військ російської федерації на територію України, тобто в лютому 2022 року, позивач, як офіцер запасу, звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою мобілізації до лав Збройних Сил України, де йому відмовили за станом його здоров`я. Також, такі спроби були у 2023 та 2024 роках, проте через наявність захворювання кульшових суглобів, позивачу було відмовлено у мобілізації. В період часу з 18.05.2025 року по 16.07.2024 року позивач відвідував ІНФОРМАЦІЯ_5 , в тому числі з метою оновлення військово облікових даних, де йому пояснювали працівники територіального центру, що з його документами та даними реєстру, все в порядку. На початку 2025 року за невідомими позивачу обставинами, в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та зокрема в застосунку «Резерв +», з`явилася інформація про порушення ОСОБА_1 мобілізаційного законодавства, що стало наслідком його доставлення до обласного об`єднаного центру з мобілізації Чернівецької області працівниками ТЦК та СП. 15.01.2025 року під час спілкування з уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_6 , позивач пояснював, що не є порушником мобілізаційного законодавства, постійно відвідував ІНФОРМАЦІЯ_5 , оскільки є офіцером запасу і з інкримінованим йому порушенням не погоджується, на що отримав відповідь, що це якась помилка, що його дані внесли до реєстру як порушника випадково, а працівники винесуть попередження, ніхто про права та обов`язки не роз`яснював, більше того про наслідки, які можуть бути, у вигляді штрафу 17000 грн., ніхто не зазначив. Під час складання протоколу від 15.01.2025 року за наслідками якого було винесено оскаржувану постанову, позивач звертав увагу, що є офіцером запасу і ніяким чином не порушував та не мав наміру порушувати вимоги військового законодавства, на що йому повідомив працівник ТЦК та СП, щоб позивач не хвилювався, оскільки останній не може бути мобілізований та притягнутий до відповідальності, в тому числі шляхом накладення адміністративного стягнення, а максимум, що може бути - це попередження. В оскаржуваній постанові начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначено, що ОСОБА_1 , відповідно до ст. 268 КУпАП під час складання адміністративного протоколу, пояснень не надав, що не відповідає дійсності, оскільки позивач надавав пояснення та наполягав і стверджував, на тому що в період часу з початку повномасштабного вторгнення, і станом на дату складання протоколу, постійно відвідував приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , і про це знали працівники відповідача, тому в його діях відсутня подія та склад адміністративного правопорушення. Крім того, оскаржувана постанова не містить підпису позивача та була винесена з порушенням вимог діючого законодавства. На основі вищевказаного просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 
Ухвалою суду від 06.04.2026 р. було відкрито провадження та призначено справу до розгляду. 
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився. Надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. Заявлений позов підтримав. Просив суд долучити до матеріалів справи довідку ВЛК від 08.03.2022 р. задовольнити позов . 
У судове засідання представник відповідача не з`явився. Повідомлявся належним чином. 
04.05.2026 р. представником відповідача Д. Кравчуком було подано відзив на позовну заяву, у якій останній просив суд відмовити у позовних вимогах адвоката Андрюка А., який діє в інтересах ОСОБА_1 за безпідставністю, відповідно до письмових пояснень зазначених у відзиві. 
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги адвоката Андрюка А., який діє в інтересах ОСОБА_1 підлягають задоволенню з таких підстав.
Згідно копії постанови у справі про адміністративне правопорушення №163, винесеної 27.01.2025 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн за те, що:
«громадянин ОСОБА_1 , який є військовозобов`язаним, не з`явився для уточнення персональних даних до ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку або до центру надання адміністративних послу встановлений законодавством термін (з 18.05.2024 по 16.07.2024 року) своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив положення пункту 1 частина 2 росту 11 «Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3633-ІХ від 11.04.2024року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», визначено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» 24.02.2022 poкy № 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03 березня 2022 року № 2105 громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані: У разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного резервіста.
Позивач не з`являвся вчасно до ІНФОРМАЦІЯ_2 , персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста вчасно не уточнив. Такі дії (бездіяльність) призвели до порушення ним правил військового обліку, вчиненого в особливий період. Тобто, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 Кодексу Украйни про адміністративні правопорушення.
Враховуючи наведене, уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_7 лейтенантом ОСОБА_3 складено адміністративний протокол ЧМТЦ (ООЦМ) № 163 від 15.01.2025 року у відношенні правопорушника.
ОСОБА_1 , відповідно до ст. 268 КУпАП, під час складання адміністративного протоколу пояснень не надав.»
Фактичними обставинами встановлено, що 06.02.2025 являючись військовозобов`язаним громадянином України, всупереч вимогам правил військового обліку, встановленими законодавством, порушив правила мобілізаційного законодавства, а саме: протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет військовозобов`язаного, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Згідно ст.7 п.1, пп.17-1, пп.34. ЗУ «Про єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до персональних даних належать відомості про наявність права на відстрочку під час мобілізації, та відомості про результати медичних оглядів що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів є порушником військового-обліку з 09.01.2025 за зверненням Вижницького Районного Відділу Поліції ГУНП в Чернівецькій області Е1051180.
Під час перевірки документів для надання відстрочки та аналізу облікової картки ОСОБА_4 , а також звірки даних АІТС «ОБЕРІГ» Єдиного державного реєстру було підтверджено факт не оновлення персональних даних, який потрібно було здійснити у визначений законодавством період з 18.05.2024 року до 16.07.2024 року.
Згідно з ч.3 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Своїми діями громадянин ОСОБА_4 не виконав військовий обов`язок чим порушив вимоги пп.5 та 7 ч.3 ст.1, ч.8 ст.2, п.2 ч.1 та ч.3 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Відповідно до абз.2 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. Згідно з абз. 4 п.1 ч.2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3633-ІХ 1) під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 3 березня 2022 року № 2105-ІХ: громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності) Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, а також додаток до порядку 2 «правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» порушив п1., пп.1, 2, 4, 8, 10, 10-1, згідно якої призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного РТЦК та СП та п.3 абз.6 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центр надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, а також порушив підпункт 3.1, підпункт 3.2 глави 3 розділу II Наказу МОУ №402 від 14.08.2008, чим і порушив ч.3 ст.210-1 КУпАП, керуючись ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу» та «Про оборону України», Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 р.».
Так, ОСОБА_1 в позові стверджує, що копію оскаржуваної постанови отримав «неофіційно» 23.03.2026 року від державного виконавця, після того як отримав від нього телефонний дзвінок про відкрите відносно нього виконавче провадження.
Вважаючи протиправною постанову у справі про адміністративне правопорушення №163 від 27.01.2025 року, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.
На підтвердження позовних вимог позивач надав копії:
- військово-облікового документу з Резерв+, згідно якого – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; військовозобов`язаний; ТЦК та СП – ІНФОРМАЦІЯ_5 ; постанова ВЛК - непридатний (згідно редакції Наказу №402 від 14.10.24), звання – капітан; ВОС – 340100; номер в реєстрі Оберіг – 070420239334018900111; дата ВЛК – 13.02.2025 року;
- військового квитка серії НОМЕР_2 ;
- посвідчення УБД серії НОМЕР_3 ;
- протоколу про адміністративне правопорушення №163 від 15.01.2025 року, відносно ОСОБА_1 за ст. 210-1 ч. 3 КУпАП.
Вищевказаний протокол підписали свідки: ОСОБА_5 , прізвище другого свідка чий підпис стоїть у протоколі не зазначено. Відсутній також підпис особи, яка склала зазначений протокол. Письмові пояснення відсутні.
При вирішенні позовних вимог суд застосовує наступні норми права.
У частині 1 ст.210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
А у ч.3 ст.210-1 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
У примітці до статті 210 КУпАП визначено, що: положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.
Згідно статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно п.3 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.
Відповідно до ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
У частині 10 статті 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» закріплено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
А згідно ч.11 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.
Згідно п.23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 “Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад”, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи.
Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.
Статтею 235 КУпАП визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Враховуючи положення ст.235 КУпАП, начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 є особою, яка має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст.210-1 КУпАП і накладати адміністративні стягнення за даною статтею.
Згідно статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.
Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21, 244-24 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.
Отже, у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст.210-1 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
У статті 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
У статті 280 КУпАП закріплено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями частини 1 статті 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.
Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Відповідно до ч.5 ст.285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У відповідності до п.п.4.1, 4.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ч.2 ст.8 Конституції України). Згідно з ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена ч.2 ст.33 Кодексу, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб`єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).
Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Тобто, саме відповідач – ІНФОРМАЦІЯ_5 в особі свого керівника, який є повноважною особою на розгляд справи про адміністративне правопорушення та складання постанови про накладення адміністративного стягнення, зобов`язаний обґрунтувати правомірність складення оскаржуваної постанови.
На підтвердження заперечень проти позову та спростування позовних вимог представником відповідача – ІНФОРМАЦІЯ_5 , зокрема і його керівником у встановлені судом строки не надано суду належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів, які б з достовірністю підтверджували, що:
- у період з 18.05.2024 року до 16.07.2024 року відповідачем вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей ОСОБА_1 в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.
Отже, відповідачем не доведено наявності передбачених законом умов, за яких ОСОБА_1 міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП (у розумінні примітки до ст.210 КУпАП).
Крім того, суд звертає увагу, що з наданих представником відповідача доказів судом установлено, що ОСОБА_1 взятий на облік 20.03.2015 р. з поміткою: «непридатний у мирний час, обмежено придатний у воєнний час», є порушником ВО з 08.01.2025 р. по 07.01.2026 р. по причині неоновлення даних, хоча, відповідно до копії витягу з «Резерву+» ОСОБА_1 був визнаний непридатним (згідно редакції Наказу №402 від 14.10.2024 р.) Також, відповідно до наданої довідки ВКЛ від 20.01.2023 р ОСОБА_1 , 1967 р.н. був визнаний обмежено придатним до в/с.
Представником відповідача – ІНФОРМАЦІЯ_2 не надано суду належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів, які б спростували належним чином обґрунтовані доводи позивача.
У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
За встановлених обставин Суд дійшов висновку, що постанова №163 від 27.01.2025 року винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 за відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт умисного вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, а також безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача відповідачем виконані вимоги ст.ст.258, 268, 277, 277-2, 280 КУпАП.
Тобто судом з достовірністю встановлено, що оскаржувана постанова керівником відповідача прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для визнання її протиправною та скасування із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Таким чином, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, Суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню із стягненням з відповідача на користь позивача документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 533,00 грн.
Позивач отримав оспорювану постанову 23.03.2026, а із позовом до суду звернувся 01.04.2026, а тому строк на подання із позовом підлягає поновленню.
На підставі ст.ст.19, 65 Конституції України, ст.ст.1, 7, 9, 14, 23, 24, 27, 210-1 ч.3, 235, 245, 247, 251, 252, 258, 268, 280, 283, 287-289, 291 КУпАП та керуючись ст.ст.5, 20, 72, 77, 79, 139, 159, 162, 165, 194, 229, 241-246, 250, 251, 255, 268, 269, 286, 293 КАС України, Суд, 
ВИРІШИВ :
Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє представник Андрюк Артем Миколайович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови – задовольнити повністю.
Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 №163 від 27.01.2025 року про накладення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 17000,00 грн – визнати протиправною та скасувати.
Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень – ІНФОРМАЦІЯ_4 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 533 (п`ятсот тридцять три) грн.
Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Головуючий суддя 	Л. В. Байцар