справа №176/2205/26
провадження №1-кп/176/448/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року Жовтооводський міський суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду і виклику учасників кримінального провадження № 120260462200000 від 12.05.2026, відносно  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 згідно судового рішення у справі №176/1566/16-ц Жовтоводського міського суду Дніпропетровської обласі від 26.10.2016, яке набрало законної сили, зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 , на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03 червня 2016 року з проведенням індексації відповідно до закону.
ОСОБА_3 достовірно знаючи про вищевказане рішення, а також усвідомлюючи про обов`язок сплати аліментів, злісно ухилився від сплати аліментів у період з 01.05.2019 по 31.05.2019, з 01.07.2019 по 31.07.2019, з 01.11.2019 по 30.11.2019, з 01.01.2020 по 31.01.2020, з 01.06.2020 по 30.06.2020, з 01.11.2020 по 31.11.2020, з 01.01.2021 по 31.01.2021, з 01.04.2021 по 31.05.2021, з 01.07.2021 по 30.11.2021, з 01.02.2022 по 30.04.2022, та з 01.07.2022 по 01.05.2026 року, що проявилося у тому, що він добровільно рішення суду не виконував, у вказаний період на обліку в центрі зайнятості не перебував, не звертався за допомогою з приводу працевлаштування, будь-які кошти, які отримував від неофіційного працевлаштування за цей період, витрачав на власні потреби, не допомагав матеріально в утриманні дитини при відсутності обставин, які б свідчили про поважність причин чи вимушеність несплати аліментів. Матеріальним становищем дитини не цікавився, тим самим злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини, що призвело до утворення заборгованості в сумі 215 845,05 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 164 КК України.
Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, при цьому:
- обвинувачений  ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;
- законний представник малолітнього потерпілого надала письмову згоду з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
А тому суд, за клопотанням прокурора, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2ст. 382 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження в частині даних про особу обвинуваченого, оцінивши всі обставини у сукупності, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України.
При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального проступку та особи обвинуваченого ОСОБА_3 який раніше не судимий, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обтяжуючи покарання обвинуваченого ОСОБА_3 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судо встановлено – вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.
З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінального проступку, конкретним його обставинам та наслідкам, даним про особу обвинуваченого, який вину визнав та щиро розкаявся, а також наявність обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання, а отже, ці дані, з урахуванням вищевикладеного, свідчать про недоцільність призначення обвинуваченому іншого виду покарання, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, а також відповідатиме принципам справедливості, достатності та розумності.
Судові витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 381-382 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт100 (сто) годин.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1