Cправа № 127/29972/25
Провадження № 2/127/6588/25 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Березовської О. А.,
за участі секретаря судового засідання Схабовської І. М.,
представника позивача Глівінської С. Й.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниця за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в режимі відеоконференцзв`язку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Глівінська Світлана Йосипівна, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,
У С Т А Н О В И В :
23.09.2025 ОСОБА_1 , в особі представника – адвоката Глівінської С. Й., через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/19408/21 від 16.09.2021 шлюб було розірвано.
Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як зазначає позивач, діти постійно проживають разом з нею у житловому будинку за місцем реєстрації позивача за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач забезпечую їхнє харчування, лікування, одяг, навчання та всі інші повсякденні потреби. Відповідач мешкає окремо – у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 та жодної матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Іноді діти перебувають у відповідача, однак ці зустрічі носять епізодичний характер і не супроводжуються забезпеченням дітей усім необхідним.
Відповідач є працездатною особою, має офіційно зареєстрований статус підприємця та потенційні доходи від господарської діяльності, що дає йому можливість брати участь у фінансовому забезпеченні дітей, проте добровільно обов`язок з утримання дітей він не виконує.
Позивач зазначає потреби детей (орієнтовний щомісячний кошторис):
Харчування вдома і в навчальному закладі/ садку - 8 000, 00 грн/міс., одяг та взуття (усереднено помісячно) - 3 000, 00 грн/ міс.; навчання, гуртки, спорт, секції, підручники, канцтовари - 5 000, 00 грн/міс.; лікування, аптека, стоматологія (середньомісячно)- 2 000, 00 грн/міс.; транспорт, частка в комунальних витратах, зв`язок, інтернет - 2 500, 00 грн/ міс., розваги, відпочинок -1 500, 00 грн/міс., комунальні послуги - 3 000, 00 грн/міс.
Позивачка не має можливості самостійно встановити реальний розмір доходів відповідача у зв`язку з тим, що останній здійснює підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець, а документи, які могли б засвідчити реальний обсяг отриманих ним коштів (податкові декларації, банківські виписки, договори з замовниками тощо), у позивачки відсутні. Існує ризик, що у разі визначення аліментів виключно у частці від офіційно задекларованого доходу відповідач може практикувати схеми заниження або приховування доходів, що призведе до неможливості належного забезпечення дітей. З огляду на вказане, позивачка просить суд встановити механізм захисту прав дітей, передбачивши альтернативний або додатковий спосіб визначення аліментів у твердій грошовій сумі, але не нижче мінімального гарантованого розміру.
Позивачка просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі щомісячно по 6 000, 00 грн на кожну дитину, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття.
Автоматизованим розподілом судової справи між суддями 23.09.2025 головуючим суддею була визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 24.09.2025.
Відповідь №1821866 з Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання особи  ОСОБА_2 одержана судом 26.09.2025, відповідно до якої він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою суду від 31.10.2025 позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей була залишена без руху. 
10.11.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшла заява від представника позивача – адвоката Глівінської С. Й. про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 11.11.2025 вказана позовна заява була прийнята до розгляду, відкрите провадження та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів по справі, а саме, від ГУ ДПС у Вінницькій області відомості про суми задекларованого доходу за останні три роки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 .
Судом згенеровано відповідь №1998204 від 11.11.2025 з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_2 за період з 4 кварталу 2022 по 3 квартал 2025.
11.11.2025 засобами поштового зв`язку на адресу суду надійшла заява позивачки ОСОБА_1 про долучення доказів до матеріалів справи.
17.11.2025 через систему «Електронний суд» на адресу суду надійшла заява представника позивач про долучення доказів до матеріалів справи.
10.12.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» від імені адвоката Глівінської С. Й. надійшло клопотання про участь в судовому засіданні, призначеному на 09 год. 10 хв. 10.12.2025 в режимі відеоконференцзв`язку. Ухвалою суду від 10.12.2025 клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Глівінської С. Й. про проведення судового засідання, призначеного на 09 год. 10 хв. 10.12.2025, в режимі відеоконференцзв`язку було залишено без розгляду.
19.01.2026 на адресу суду через систему «Електронний суд» від імені представника позивача - адвоката Глівінської С. Й. повторно надійшло клопотання про участь в судовому засіданні, яке призначено о 10-00 10.02.2026, в режимі відеоконференцзв`язку та всіх наступних судових засідань з розгляду цієї справи в такому режимі.
23.01.2026 судом задоволено клопотання представника відповідача та постановлено ухвалу суду про проведення всіх судових засідань в режимі відеоконференції.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання, які призначалися на 10.12.2025 о 09 год. 10 хв., 10.02.2026 о 10 год. 00 хв., 23.02.2026 о 10 год. 00 хв., 17.03.2026 об 11 год. 00 хв., 17.04.2026 о 10 год. 00 хв., 05.05.2026 о 9 год. 20 хв., не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним способом за місцем реєстрації, рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення, однак рекомендовані повідомлення повернулися на адресу суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 83-83 а, 93-93 а, 102-103, 108-109, 113-114, 121-122).
Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.01.2023 у справі №496/4633/18 (провадження № 61-11723св22), що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.
Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, інші заяви та клопотання до суду також не надходили.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
В судовому засіданні, призначеному на 10 год. 00 хв. 23.02.2026, представник позивача – адвокат Глівінська С. Й. підтримала позовну заяву в повному обсязі з підстав, викладених у ній. Додатково суду пояснила, що у сторін двоє дітей, діти відвідують школу, живуть з матір`ю, відвідують батька щосуботи з 9 години до 19 години. Утримання дітям батько не надає, хоча зареєстрований як фізична особа-підприємець, працює онлайн як викладач англійської мови. 
Позивач просить суд стягнути аліменти на утримання дітей по 6 000, 00 грн на кожну дитину щомісячно з дати звернення з позовною заявою, бо потрібні кошти для придбання одягу для дітей, оплати гуртків, навчання, витрати на транспорт, комунальні послуги тощо.
Зазначила також, що батько не приділяє належної уваги інтелектуальному розвитку дітей, мати робить з ними уроки, приймає участь в їх соціальному житті. Інших дітей на утриманні відповідач не має.
Позивач має невисоку заробітну плату, живе разом з її матір`ю та дітьми, для утримання дітей змушена постійно займати кошти у матері, яка одержує пенсію.
Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши докази у справі, надані позивачем, оцінивши їх в сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що між сторонами виникли сімейні зобов`язальні правовідносини щодо обов`язку матері, батька утримувати дітей та його виконання, які регулюються нормами Сімейного кодексу України (надалі - СК України), а також встановлено такі фактичні обставини.
Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00049476649, 20.07.010 зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.10).
Шлюб між сторонами розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2021 (а.с. 27-28).
Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.29, 30).
Відповідно до витягів з Реєстру територіальної громади позивачка ОСОБА_1 , разом з дітьми ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11,12,13). 
Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №405993217 та №393890440 вбачається, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки 0, 021 га та житлового будинку загальною площею 119, 9 кв.м. (а.с.8-9). Нерухоме майно придбане 06.09.2024.
З копії договору купівлі – продажу від 06.09.2024 вбачається, що позивачка ОСОБА_5 стала власником земельної ділянки після розірвання шлюбу (а.с.48-51).
Згідно відомостей з інтернет порталу Опендатабот від 05.09.2025 відповідач ОСОБА_2 має статус фізичної особи-підприємця та займається діяльністю 85.59 – інші види освіти, н.в.і.у. (а.с.11).
Електронний доказ аналітика по витратам по картці за січень 2025: витрати - 80 080, 00 грн, більше ніж у грудні на 19 394, 00 грн (а. с. 17). Номер картки не вказаний, приналежність картки сторонам не зазначена. Представник позивача пояснила суду, що це історія рахунку позивача за січень 2025 року.
Електронні докази, що підтверджують оплату з картки НОМЕР_1 від 31.08.2025 БРСМ-Нафта на суму 1 081, 80 грн, категорія АЗС; від 01.09.2025 в сумі 3 000, 00 грн STAR KIDS, категорія - одяг та взуття; 06.09.2025 в сумі 400, 00 грн СМАРТСИНЕМА (а. с. 31, 32, 33).
На підтвердження витрат на утримання дітей позивачем також наданно фотографії чеків на придбання у серпні-вересні 2025 року: продуктів харчування на загальну суму 3 223, 59 грн, канцелярських товарів на загальну суму 2 603, 60 грн, бензина на загальну суму 2 339, 60 грн, шкарпетки на суму 102, 00 грн, у листопаді 2025 року: продуктів харчування на загальну суму 1 792, 60 грн, бензина на суму 1 081, 80 грн, одяг на суму 755, 00 грн (а. с. 34-38, 52, 68-71). Частина чеків нерозбірлива або повторується. Судом враховані розбірливі чеки.
Крім того, судом встановлено розмір отриманих доходів та утриманих податків ОСОБА_2 за період з 4 кварталу 2022 по 3 квартал 2025 року з відповіді №1998204 від 11.11.2025 з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи. З відповіді вбачається, що відповідач як Фізична особа-підприємець отримав доходи в таких сумах: в 2022 році – 225 014, 00 грн, в 2023 році – 600 000, 00 грн; в 2024 році – 174 800, 00 грн (а.с.63).
Судом також досліджені, надані позивачем такі докази.
Згідно відомостей з інтернет порталу Опендатабот від 11.11.2025 відповідач ОСОБА_2 є власником 1/3 квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.80).
Відповідно до довідки про доходи №10/11/25-1 від 10.11.2025, виданої ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_1 займає посаду менеджера з роздрібної торгівлі непродовольчими товарами та за вересень, жовтень 2025 року отримала 16 000, 00 грн доходу (а.с.81).
Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з частиною 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що передбачено ч. 3 ст. 181 СК України.
Відповідно до частини 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На час розгляду справи судом діти проживають разом з позивачкою.
Суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, має статус фізичної особи підприємця, має дохід, у суду відсутні докази, що відповідач має вади здоров`я чи має на утриманні інших дітей чи інших осіб, яких за законом зобов`язаний утримувати.
Позивачкою не надано доказів здійснення витрат платником аліментів, у тому числі, на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Нерухоме майно (1/3 частка у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ), придбане відповідачем 11.10.2024 на підставі свідоцтва про право на спадщину, тобто безоплатно. Успадковане майно не є доходом, який може бути врахований при визначені розміру аліментів. 
Одночасно, позивачем за оплатним договором 06.09.2024 придбано земельну ділянку та 26.11.2024 зареєстровано право власності на новостворене (побудоване) нерухоме майно - житловий будинок площею 119, 90 кв. м.
При цьому судом прийнято до уваги, що відповідач не скористався своїми процесуальними правами, не надав суду будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивачки та/або повинні були бути враховані судом при вирішенні цього спору.
Судом прийнято до уваги, що прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років, встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2026 рік» з 01.01.2026 становить 3 512, 00 гривень.
Прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, мінімального набору непродовольчих товарів і мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Судом прийнято до уваги, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків незалежно від матеріального становища і неможливість його виконання не звільняє від такого обов`язку.
Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20,11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд не визначає мінімального розміру аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів суд ураховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема ч. 2 ст. 182 СК України.
Отже, враховуючи положення ч. 2 ст. 182 СК України, суд не вправі визначити на дитину розмір аліментів менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Судом прийнято до уваги, що аліменти на утримання дитини необхідні щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для її життя. Розмір аліментів, зокрема, обумовлюється фінансовими можливостями обох батьків, які в рівній мірі зобов`язані утримувати дитину, забезпечувати її потреби необхідні для її віку, розвитку тощо. 
Пред`явлення позивачкою позову про стягнення аліментів на утримання дітей свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обов`язку утримувати дітей та розміру аліментів. 
Враховуючи вище зазначене, а також що сукупний дохід відповідача за 2022-2024 роки складає 999 814, 00 грн, що в середньому становить 27 772, 60 грн на місяць (999 814 грн/36 місяців) суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 4 500, 00 грн на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.
Суд критично оцінює надану позивачем довідку про її доходи в розмірі мінімальної заробітної плати за вересень-жовтень 2025 року, бо для оцінки доходів відповідача позивач просила суд витребувати інформацію за останні 3 роки, а нею надана довідка про доходи за два місяці. Крім того, в 2024 році позивачка ввела в експлуатацію, придбала за оплатним договором нерухоме майно, що також, на думку суду, свідчить про те, що рівень її доходів був більший, ніж мінімальна заробітна плата.
Щодо письмових доказів, якими підтверджуються витрати, суд зазначає, що придбання продуктів харчування, канцелярських товарів, одягу та взуття, оплата комунальних послуг є звичайними витратами, які враховуються законодавцем при визначенні мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку. Щодо витрат на придбання бензину (транспортні витрати), то позивачем не надані суду докази, що підтверджують наявність у неї транспортного засобу, який використовується для забезпечення потреб дітей.
Суд критично оцінює електронні докази, надані позивачем на підтвердження її витрат на утримання дітей, бо з них не вбачається, що ці витрати понесені саме позивачем, що їй належить картка, якою оплачені витрати та картка (рахунок) за яким здійснювалась аналітика витрат.
Позивачем не надані суду докази, які підтверджують витрати на утримання дітей, які включають: на харчування в навчальному закладі та садочку, витрати на навчання, гуртки, спорт, секції, підручники на суму 5 000, 00 грн щомісячно; потреба в лікуванні дітей та витрати на лікування в сумі 2 000, 00 грн щомісячно, розваги та відпочинок в сумі 1 500, 00 грн щомісячно, комунальні послуги в сумі 3 000, 00 грн щомісячно.
На підставі ст. 191 СК України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду, тобто з 23.09.2025.
Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
Враховуючи викладене, з відповідача відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 211, 20 грн на користь держави.
Керуючись статтями 13, 81, 263-265, 273, 279, 354, 430 ЦПК України, статтями 180, 182-184, 191 СК України, суд
У Х В А Л И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Глівінська Світлана Йосипівна, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі щомісячно по 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн 00 коп. на кожну дитину, починаючи стягнення з 23.09.2025, і до досягнення дітьми повноліття.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , на користь держави судовий збір у сумі 1 211, 20 грн.
Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду складене 22.05.2026.

Сторони:
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Суддя Олена БЕРЕЗОВСЬКА