Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

Справа№ 279/1298/26
провадження №2/279/1446/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року  м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Пацко О.О.
секретаря Гончарової Ю.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
Позивач ТОВ "Споживчий центр" звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 10916,33 гривень та 2662,40 гривень судового збору.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.07.2023 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ "Споживчий центр" кредитний договір №19.07.2023-100000678. За яким ТОВ "Споживчий Центр" зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 9000,00 гривень, а ОСОБА_1 , зобов`язалась протягом 70 днів повернути кредит зі сплатою відсотків, комісії. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі надавши відповідачці обумовлену суму кредитних коштів. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку із чим, станом на 25.02.2026 (день звернення до суду) утворилась заборгованість у загальному розмірі 10916,33 грн., яка складається: 7061,01 грн. заборгованість по тілу кредиту; 3855,34 грн. проценти за користування кредитом.
Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Відповідач про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином відповідно до вимог статті 128 ЦПК України. Поштова кореспонденція, яка надсилалась судом за зареєстрованим місце проживання відповідача, повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення поштової кореспонденції у зв`язку з тим, що «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання поштової кореспонденції.
Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Зазначене узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що 19.07.2023 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ "Споживчий центр" кредитний договір №19.07.2023-100000678.
Згідно з положеннями частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Судом встановлено, що кредитний договір №19.07.20235-100000678 від 19.07.2023 року укладений сторонами шляхом обміну електронними повідомленнями, а саме прийняття позичальником пропозиції кредитора про укладення кредитного договору (оферти).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII.
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 зазначає, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що кредитний договір №19.07.20235-100000678 від 19.07.2023 був підписаний відповідачем відповідно до Закону України «Про електронну комерцію, тим самим вона акцептувала пропозицію позивача та уклала кредитний договір шляхом введення одноразового ідентифікатора на сайті ТОВ «Споживчий центр», який отримала на свій мобільний телефон.
Отже, між сторонами було укладено письмовий правочин за допомогою електронного засобу зв`язку; договір підписаний його сторонами з використанням одноразового ідентифікатора, який став законною підставою на вчинення передбачених цими документами дій. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії задля виникнення, припинення або зміни цивільних прав та обов`язків.
Доказів визнання кредитного договору недійсними суду не надано, як і не надано доказів на спростування факту його підписання відповідачем.
Так, відповідно до заявки та підтвердження укладення кредитного договору від 19.07.2023 року кредитор надає позичальнику кредит на наступних умовах: сума кредиту: 9000,00 грн.; період користування кредитом - 70 днів з його надання; процентна ставка фіксована незмінна у розмірі 1,3% за 1 день користування Кредитом, яка застосовується протягом усього строку, на який надано кредит.
Комісія, пов`язана з наданням Кредиту: 1350,00 грн. - 15% від суми кредиту. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту.
Позивач ТОВ "Споживчий центр" виконав свої зобов`язання, надавши ОСОБА_2 кредитні кошти у сумі обумовленій Договором, що підтверджується квитанцією від 19.07.2023 про електронний переказ коштів на суму 9000,00 грн.
ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого за кредитним договором №19.07.2025-100000678 від 19.07.2023 року станом на день звернення до суду 25.02.2026 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 10916,33 грн., яка складається: 7061,01 грн. заборгованість по тілу кредиту; 3855,34 грн. проценти за користування кредитом. Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.
Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Правильність нарахувань розміру заборгованості відповідачем на час розгляду справи не оспорена та не спростована.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживав, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за кредитним договором.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст.261,526, 530, 635, 1048, 1049, 1050, 1054,1082 ЦК України, ст. ст.10, 12,76,77,81,89,141,265,354 ЦПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр", заборгованість за кредитним договором №19.07.2023-100000678 від 19.07.2023 року у розмірі 10916 (десять тисяч дев`ятсот шістнадцять) гривень 33 копійки та 2662,40 гривень судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. 

Сторони по справі:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр", місце знаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ 37356533. 
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Пацко О.О.