Справа № 490/3963/25
н\п 2-др/490/40/26

Центральний районний суд м. Миколаєва
вул. Захисників Миколаєва, 41/12, м. Миколаїв, 54607 тел. (0512) 53-31-08
e-mail: inbox@ct.mk.court.gov.ua, web: ct.mk.court.gov.ua Код ЄДРПОУ 02892528

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2026 року         м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Батечка М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву про ухвалення додаткового рішення, яка подана представником ОСОБА_1 - адвокатом Романовим О.О. та заяву про ухвалення додаткового рішення, яка подана представником ОСОБА_2 - адвокатом Панченком С.В., в цивільній справі №490/3963/25 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя,
ВСТАНОВИВ:
22.06.2026 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Романовим О.О. до Центрального районного суду м. Миколаєва подано заяву про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі №490/3963/25 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя.
В обгрунтування заяви представник ОСОБА_1 - адвокат Романов О.О. посилався на надання ним правничих послуг ОСОБА_1 та невирішення судом при ухваленні судового рішення по справі питання про розподіл судових витрат на загальну суму 368000,00 грн.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.06.2026 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.
26.06.2026 року представник ОСОБА_2 – адвокат Панченко С.В. подав до суду заперечення на заяву, в яких просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки сторона відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом не подала до Суду до закінчення судових дебатів окрему письмову заяву, як це вимагається вищевикладеними нормами законодавства, то вимогу абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України стороною відповідача за первісним позовом/возивача за зустрічним позовом не дотримано, а отже у відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом відсутні правові підстави для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та відповідно відсутні правові підстави для ухвалення додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 , поданою її представником, адвокатом Романовим О.О.
Зазначив, що сторона відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом не довела наявність правових підстав для відшкодування їй витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи №490/3963/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ спільного майна подружжя та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя.
Стороною відповідача за первісним позовом/возивача за зустрічним позовом не надано доказів, що ОСОБА_1 оплатила АО «Клочков та партнери» послуги з надання їй правової допомоги по справі №490/3963/25 про поділ спільного майна подружжя та що ОСОБА_1 фактично понесла витрати на правову допомогу у зв`язку з розглядом даної справи. З огляду на вищевикладене, звертаємо увагу Суду, що Позивач не надала документальне підтвердження понесених витрат, пов`язаних з наданням їй правової допомоги у зв`язку з розглядом справи №490/3963/25 про поділ спільного майна подружжя, а тому у Суду відсутні підстави для задоволення Заяви про ухвалення додаткового рішення.
Заявлений ОСОБА_1 розмір витрат на правову допомогу у сумі 368000,00 грн не відповідає критерію розумності, обґрунтованості та не є співмірним з обсягом наданих послуг, часом, витраченим на виконання відповідних робіт.
Таким чином, на думку предсатвника позивача, вищевикладеним доведено, що заявлений представником відповідачки до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу є необґрунтованим та не відповідає критерію розумності і співмірності. При цьому, стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу та розмір таких витрат не може бути відшкодований за рахунок іншої сторони.
Ухвалою судді від 01.07.2026 року вищезазначену заяву було призначено до розгляду на 06.07.2026 року.
01.07.2026 року представником ОСОБА_2 - адвокатом Панченком С.В. до Центрального районного суду м. Миколаєва подано заяву про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі №490/3963/25 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя, в якій представник позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом клопотав вирішити питання про розподіл судових витрат на надання професійної правничої допомоги.
В обгрунтування заяви представник ОСОБА_2 - адвокат Панченко С.В. посилався на надання ним правничих послуг ОСОБА_2 та невирішення судом при ухваленні судового рішення по справі питання про розподіл судових витрат на загальну суму 501200,00 грн.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.07.2026 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.
Ухвалою судді від 02.07.2026 року вищезазначену заяву було призначено до розгляду на 06.07.2026 року.
03.07.2026 року представник ОСОБА_1 – адвокат Романов О.О. подав до суду заперечення на клопотання, в якому просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.
Зазначив, що позивач не виконав вимоги першого етапу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, передбачені ч. 1 ст. 134 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), зокрема: Не здійснив попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат в першій позовній заяві від 22.05.2025 року до Центрального суду м. Миколаєва.
Щодо неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу, вказав, що заявлені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в загальній сумі 501200,00 грн. не відповідають критеріям ч. 4 ст. 137 ЦПК України, зокрема: не є співмірними до складності справи та виконаних адвокатом робіт: вказаний в заяві позивачем розмір витрат на професійну правничу правову допомогу очевидно є завищеним і необгрунтованим, складність документів є достатньо сумнівною, оскільки усі вони мають подібний зміст та одні й ті самі аргументи, які позивач знову і знову лише дублював у різних документах; співставляючи майже однаковий зміст процесуальних документів позивача та заявлений останнім час на їх виготовлення, останній є очевидно непропорційним і надмірним; подібним чином обсяг заявлених як наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та їх вартість є непропорційними витраченому часу та складності правової допомоги та процесуальних документів; ціна позову в даному випадку не є вирішальним критерієм, оскільки суд розглядав основний і зустрічний позови, а предметом обох позовів було в більшості одне й те саме майно подружжя за невеликими відмінностями.
В даному випадку вкрай важливим при вирішенні судом питання про витрати на правову допомогу є врахування конкретних обставин справи, зокрема, але не виключно: численні процесуальні зловживання позивача, зафіксовані та описані відповідачкою в процесуальних документах, наслідком яких стали порушення підсудності, процесуальних строків, права відповідачки на своєчасне заявлення зустрічного позову, понесення відповідачкою додаткових витрат на прибуття представника до м. Миколаєва в численні судові засіданні із м. Києва; відповідачка є більш слабкою стороною як мати, яка залишилась одна виховувати спільну з позивачем дочку, від сплати аліментів на утримання якої позивач вчиняє спроби фактично ухилитись та максимально штучно мінімізує їх розмір.
Недобросовісна поведінка та навмисні дії позивача під час розгляду справи привели до порушення процесуальних, майнових прав відповідачки та ряду негативних наслідків для останньої: Не вирішення спору в досудовому порядку на вигідних для обох сторін умовах; Фальсифікація позивачем ключових даних позовної заяви і штучне створення умов для виключної підсудності справи Центральному районному суду м. Миколаєва, який розглянув справу із порушенням виключної підсудності; Безпідставне переведення судового розгляду спору про поділ майна подружжя ОСОБА_3 із Шевченківського районного суду м. Києва до Центрального районного суду м. Миколаєва; Додаткові витрати часу та коштів на прибуття в судові засідання представника відповідачки в м. Миколаїв; Безпідставне порушення процесуальних строків; Подання позивачем численних необґрунтованих заяв подібного змісту; Неодноразове збільшення та зміна позивачем позовних вимог із повним не дотриманням вимог ЦПК України і процесуальних стадій цивільного провадження; Безпідставне заперечення позивачем ключової обставини щодо часу припинення сторонами спільного проживання; Використання позивачем для заперечення зустрічного позову відповідачки аргументів про свій майновий стан до шлюбу, що не має значення та зв`язку із набуттям активів у шлюбі; Неодноразове безпідставне заявлення клопотань, які не ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та виходять за межі позовних вимог.
В судове засідання учасники справи не з`явилися. 06.07.2026 року представник позивача адвокат Панченко С.В. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Враховуючи наведене вище, розгляд справи проводиться за відсутності сторін та відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі суд виходить з наступного.
Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 26 червня 2026 року по цивільній справі №490/3963/25 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ спільного майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя було завдоволено частково та проведено поділ спільного майна подружжя.
При цьому, у судовому засіданні 17.06.2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Романов О.О. повідомив суд, що ним буде подано заяву про ухвалення додаткового рішення, про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, які сторона понесла у зв`язку з розглядом зазначеної справи, що підтверджується протоколомм судового засідання від 17.06.2026 року, який наявний в матеріалах справи.
З огляду на вищезазначене, не заслуговують на увагу, доводи представника ОСОБА_2 – адвоката Пачнечнка С.В., про те, що сторона Відповідача за первісним позовом/Позивача за зустрічним позовом не подала до Суду до закінчення судових дебатів окрему письмову заяву.
Також, у судовому засіданні 17.06.2026 року представник ОСОБА_2 - адвокат Панченко С.В. повідомив суд про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що складається з витрат на професійну правничу допомогу. Докази будуть надані до суду протягом 5 днів з моменту оголошення рішення по справі.
Частинами 1-3 статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому, частинами 4-6 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд зазначає, що представником позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом до суду були подані заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких останній зазначав, що сума 368000,00 грн є завищеною та неспівмірною.
Крім того, представником відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом до суду були подані заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких останній зазначав, що сума 501200,00 грн є завищеною та неспівмірною
Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Представник відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом вказує, що витрати на правову допомогу становлять 368000,00 грн.
Представник позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом вказує, що витрати на правову допомогу становлять 501200 грн.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним крім іншого надано: акт №3 приймання-передачі правничої допомоги від 19.06.2026 року на загальну суму 368000,00 грн.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом подано: договір №16/07/02-АІ про надання правової допомоги від 16.07.2014 року, додаткову угоду №10/01/26 від 10.01.2026 року до договору про надання правничої допомоги від 16.07.2024 року, додаткову угоду №12/06/25 від 12.06.2025 року до договору про надання правничої допомоги від 16.07.2024 року, додаткову угоду №12/12/25 від 12.12.2025 року до договору про надання правничої допомоги від 16.07.2024 року, додаткову угоду №25/05/25 від 25.05.2025 року до договору про надання правничої допомоги від 16.07.2024 року, акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 30.06.2026 року, детальний опис робіт (наданих послуг) від 01.07.2026 року.
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).
Розподіляючи витрати, понесені відповідачем за первісним позовом/позивачем за зустрічним позовом на професійну правничу допомогу, слід дійти висновку про те, що наявні в матеріалах справи документи, надані стороною позивача не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному позивачем розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі №753/15687/15.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Так, представником відповідачки ставилось питання про стягнення з позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом на його користь суми понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 368000,00 грн.
При цьому, позивачем за первісним позовом/відповідачем за зустрічним позовом ставилось питання про стягнення з відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом на його користь суми понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 501200,00 грн.
При цьому, аналізуючи розміри гонорарів адвокатів на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), суд вважає, що розміри гонорарів 501200,00 грн та 368000,00 грн є необґрунтованими та завищеними.
Суд зазначає та наголошує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
При цьому, в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу слід враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі №922/445/19 (постанова від 03.10.2019), в яких, серед іншого наголошено, що:
- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт;
- суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
В обґрунтування заперечень представника Позивача за первісним позовом/Відповідача за зустрічним позовом щодо розміру витрат на правничу допомогу зазначено, що заявлений розмір витрат на правову допомогу відповідачу є завищеним та необґрунтованим.
Як вбачається з акту приймання-передачі правничої допомоги від 19.06.2024 року за час ведення справи №490/3963/25, ОСОБА_4 надав ОСОБА_1 юридичні послуги сукупна вартість яких становить 368000,00 грн.
Разом з тим, суд погоджується з доводами представника позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом, оскільки послуги, перераховані у пунктах 1, 4, 5 вищезазначеного акту не є самостійними послугами професійної правничої допомоги, оскільки є складовою іншої послуги такої як підготовка заяв по суті спору (позовної заяви і тд) та повністю нею охоплюється, що обґрунтовується тим, що надання якісної послуги професійної правничої допомоги щодо підготовки та складання позовної заяви неможливе без вчинення адвокатом дій щодо правового аналізу документів, дослідження законодавства зі спірних питань, підбору релевантної судової практики, подання документа до суду.
Діюче законодавство є незмінним тривалий час в даній категорії справ, а тому витрачання 19 годин на аналіз документів, релевантної судової практики, підготовку правової позиції та погодження її з клієнтом, підготовку та подання позовної заяви є завищеним.
Крім того, п. 4 в частині «подання до канцелярії суду» та п. 5 «Подання позову до Шевченківського районного суду м. Києва» є тотожними послугами. Разом з тим, щодо послуг, зазначених у п. 4 та п. 5, на які витрачено 3 години, то такі не були неминучими, оскільки законодавством передбачена можливість подання документів через електронний кабінет підсистеми Електронний суд ЄСІТС.
Щодо послуги «ведення процесу досудового врегулювання спору», то у матеріалах справи відсутні докази надання такої послуги. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спор. Звертаємо увагу, що у позовній заяві ОСОБА_1 не зазначено про вжиття заходів досудового врегулювання спору. А тому, зазначена витрата не є доведеною та не підлягає відшкодуванню.
Крім того, згідно наявного у матеріалах справи Ордера серії АА №1588410 щодо надання правничої допомоги ОСОБА_1 у Шевченківському районному суді м. Києва адвокатом Старостою І.І., то зазначений Ордер видано адвокату Старості І.І. 28 серпня 2025 року. А отже, адвокат Староста І.І. не міг надавати ОСОБА_1 вищенаведені послуги у травні та червні 2025 року, зокрема щодо представництва її інтересів у Шевченківському районному суді м. Києва та подання документів до даного Суду.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення суми стягнення з позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом витрат на правничу допомогу до 50000,00 грн, оскільки суд вважає, що вона буде об`єктивно відповідати вимогам співмірності, а тому вимога відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом підлягає частковому задоволенню, а вказана сума підлягає стягненню з позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом на користь відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом.
В обґрунтування заперечень представника відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом щодо розміру витрат на правничу допомогу зазначено, що заявлений розмір витрат на правову допомогу відповідачу є завищеним та необґрунтованим.
Суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення суми стягнення з відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом витрат на правничу допомогу до 50000,00 грн, оскільки суд вважає, що вона буде об`єктивно відповідати вимогам співмірності, а тому вимога позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом підлягає частковому задоволенню, а вказана сума підлягає стягненню з відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом на користь позивача.
У зв`язку з наведеним, суд вважає за необхідне стягнути з позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом на користь відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом 50000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом на користь позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом 50000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Заяву про ухвалення додаткового рішення, яка подана представником ОСОБА_1 - адвокатом Романовим О.О. в цивільній справі №490/3963/25 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.
В іншій частині, заяву залишити без задоволення.
Заяву про ухвалення додаткового рішення, яка подана представником ОСОБА_2 - адвокатом Панченком С.В. в цивільній справі №490/3963/25 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.
В іншій частині, заяву залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя          О.В. Саламатін