Провадження № 2/641/2315/2026 	Справа № 645/603/26 	

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
14 травня 2026 року м. Харків
Слобідський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Курганникової О.А.,
за участю секретаря судових засідань –Юрченко Д.Ю..
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
встановив:
Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», в особі представника звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 31 098,51 грн. та витрати по сплаті судового збору.
В обґрунтування позову вказував, що між АТ "ПУМБ" та ОСОБА_1 12.08.2015 року укладено кредитний договір №26259019710642 відповідно до якого останньому видано кредитну картку з лімітом в сумі 3000 грн., який пізніше було збільшено до 23 500 грн.. Відповідач не виконує свої зобов`язання і у нього перед банком виникла заборгованість по кредитному договору №26259019710642 від 12.08.2015 – 31098 грн.51 коп. , з яких 22 265,49 грн. – заборгованість за кредитом; 8 833,02 грн. – заборгованість процентами.. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ "ПУМБ", у зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості та судовий збір.
Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 29.02.2026 року цивільну справу за позовноюзаявою Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк»  до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, направлено за підсудністю до Слобідського районного суду м. Харкова..
Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 20.03.2026 року вищезазначену цивільну справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами позовного спрощеного провадження.
Представник позивача АТ "ПУМБ" у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, підтримала позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся завчасно , належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою його місця проживання, зареєстрованого відповідно до інформації, яку містить відповідь органу реєстрації місця перебування та місця проживання відповідача щодо їх зареєстрованого місця проживання, який повернувся на адресу суду з відміткою поштової установи: "за закінченням терміну зберігання".
У відповідності до приписів ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Враховуючи неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не з`явилася в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подала відзив відповідно до ст. 280 ЦПК України , а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст. 280 ЦК України.
Враховуючи неявку всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:
Між АТ "ПУМБ" та ОСОБА_1 12.08.2015 року укладено кредитний договір №26259019710642  відповідно до якого останньому видано кредитну картку з лімітом в сумі 3000 грн., який пізніше було збільшено до 23 500 грн.
Відповідно до даної заяви, Клієнт, підписанням цієї заяви беззаперечно підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ "ПУМБ" на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом ДКБО), яка розміщена на сайті АТ "ПУМБ" в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийняття ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (у урахуванням всіх змін)і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговуване (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених нижче умовах.
Згідно розрахунку заборгованості відповідач перед АТ "ПУМБ" станом на 24.11.2025 року має заборгованість по кредитному договору №26259019710642 від 12.08.2015 у розмірі 31098 грн.51 коп. , з яких 22 265,49 грн. – заборгованість за кредитом; 8 833,02 грн. – заборгованість процентами.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Судом встановлено, що відповідач з умовами договору була ознайомлений, підписав заяву і отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак умови договору порушила.
Враховуючи викладене, суд вважає, що згідно ст.611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором.
Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав.
Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач порушує взяте на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати за сплату судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 12, 13, 76, 77, 81, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-
вирішив:
Позов Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути зОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованість за кредитними договорами в сумі 31 098 грн.51 коп. та судовий збір в сумі 2 662 грн. 40 коп., а всього 33 760(тридцять три тисячі сімсот шістесят) гривень 91 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду .
Позивач –Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк", код ЄДРПОУ 14282829, адреса місця знаходження: вул. Андріївська, буд.4, м. Київ, 04070.
Відповідач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя О.А.Курганникова