Справа № 572/333/25
2-о/572/174/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2026 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі
головуючого судді Березня Ю.В., 
при секретарі Тарасюк О. М.,
з участю заявниці ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку окремого провадження справу за заявою представника ОСОБА_2 в інтересах заявниці ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про встановлення факту перебування на утриманні, -
В С Т А Н О В И В:

Представник заявниці в її інтересах звернувся до суду із заявою, в якій на підставі ст. ст. 315, 318 ЦПК України просив встановити факт перебування ОСОБА_1 на повному утриманні її онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісти 20 липня 2024 року. Метою встановлення факту є отримання грошового забезпечення, що передбачено Постановою Кабінету Міністрів України №884 від 30.11.2016 року "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти". Оскільки встановлення факту породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення вказаного факту, а встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, просила заяву задовольнити.
Ухвалою від 5 березня 2025 року заява прийнята до розгляду, відкрите окреме провадження у справі, до участі в справі залучені заінтересовані особи – Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Управління Пенсійного фонду України у Рівненській області .
В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заяву підтримали та просили її задовольнити. Зазначили, що заявниця є бабусею ОСОБА_3 . Дочка заявниці ОСОБА_1 . ОСОБА_4 - мати ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , коли ОСОБА_3 було 14 років. Батька онука - ОСОБА_5 позбавлено батьківських прав щодо дитини, ОСОБА_1 було призначено піклувальником дитини, позбавленої батьківського піклування. Із 21 листопада 1996 року ОСОБА_3 був зареєстрований і постійно проживав разом із своєю бабою ОСОБА_1 та дідом ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 . Вони разом вели спільне господарство, після досягнення повноліття ОСОБА_3 почав заробляти гроші, зароблене витрачав на оплату комунальних послуг, проведення ремонтних робіт в оселі та на подвір`ї, купував продукти харчування, ліки. Основним і постійним джерелом засобів для існування ОСОБА_1 були доходи її онука, весь цей час і до його зникнення безвісти вона перебувала на його утриманні. 15 липня 2022 року ОСОБА_3 було призвано до лав Збройних Сил України, військову службу проходив у в/ч НОМЕР_1 , під час проходження служби він продовжував дбати про бабу - матеріально підтримував, регулярно переказував грошові кошти на картковий рахунок, який відкрив у банківській установі на своє ім`я, а картку віддав для ОСОБА_1 , ніс витрати на купівлю речей для спільного використання, утримання домоволодіння, ліків, продуктів харчування, одягу, речей першої необхідності, оплати комунальних послуг та послуг мобільного зв`язку.
Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України Стадник С. І. подав суду письмові пояснення, в яких просив у задоволенні заяви відмовити. Наведені ОСОБА_1 аргументи та докази не підтверджують наявності статусу утриманця, який вимагає непрацездатності та матеріальної залежності та який визначений ст.ст. 30, 31 Закону України № 2262-XII від 9 квітня 1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Разові чи навіть регулярні грошові перекази самі по собі не доводять такого критерію. Відомості з Пенсійного фонду України свідчать, що заявниця отримувала пенсію щомісячно, її дохід є стабільним і достатнім для забезпечення її існування. Тому допомога від онука не могла бути основним і постійним джерелом її існування. ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_6 (надав витяг з актового запису про шлюб №17 від 28 березня 1979 року), подружжя має взаємний обов`язок утримання відповідно до Сімейного кодексу України, дід і бабуся можуть вважатися непрацездатними членами сім`ї лише за умови відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати. Оскільки заявниця перебуває у зареєстрованому шлюбі, її чоловік зобов`язаний її утримувати, це виключає можливість визнання її утриманкою онука, що узгоджується з приписами частини першої статті 266 СК України. Посилання на скріншоти банківських операцій та свідчення про передачу готівки через третіх осіб підтверджують лише окремі факти допомоги, але не свідчать про її системність та винятковість як єдиного або головного джерела існування заявниці, без якого вона не могла б забезпечити свої потреби. 
У своїх додаткових письмових поясненнях представник ОСОБА_7 зазначив, що пункт 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає вичерпний перелік осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця: дружина (чоловік), законні представники малолітніх чи неповнолітніх дітей, діти з інвалідністю з дитинства, батьки військовослужбовця, а за відсутності зазначених осіб – повнолітні діти, рідні брати та сестри, законним представником яких є військовослужбовець. Аналогічний вичерпний перелік осіб визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884. Баба військовослужбовця до кола осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця, законом не віднесена. 
Представник заінтересованої особи - ІНФОРМАЦІЯ_4 Ревко А. Ю. у своїх письмових поясненнях зазначив про реалізацію заявницею ОСОБА_1 права на виплату грошового забезпечення, визначеного Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884.
Надав витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 23 червня 2025 року про відсутність актових записів цивільного стану про шлюб та народження дітей ОСОБА_3 .
Представники інших заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились, про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином.
Встановивши фактичні обставини, визначивши зміст правовідносин, давши оцінку доказам, на підставі яких встановлені відповідні обставини, суд прийшов до наступного висновку. 
Судом досліджені надані в обґрунтування заяви документи - свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 04.04.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками якої є ОСОБА_6 та ОСОБА_1 . 
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 21.11.1996 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у селищі Клесів Сарненського району Рівненської області, його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . 
Витягом №00044382603 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян підтверджується дошлюбне прізвище ОСОБА_8 - " ОСОБА_9 ".
ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 03.03.2011 року. 
Заявниця ОСОБА_1 є непрацюючою пенсіонеркою, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_5 , копією трудової книжки та копією довідки №2257 від 19.12.2024 року. 
Відповідно до висновку ЛКК № 108 від 07.06.2024 року, ОСОБА_1 за станом здоров`я потребує постійної сторонньої допомоги.
Довідкою про доходи №5404835162443421 від 11 липня 2025 року засвідчується, що ОСОБА_1 перебуває на обліку Сарненському об`єднаному управлінні ПФУ в Рівненській області і отримує пенсію за віком, розмір пенсії у період березня – липня 2024 року становив суму 15988,55 грн. щомісячно.
Копіями платіжних інструкцій про переказ коштів за 2022-2024 роки та скріншотами із застосунку "Приват24" підтверджуються доводи заявниці про зняття готівки в терміналах та банкоматах, що знаходяться у м. Сарни та селищі Клесів. 
Копією акту про умови проживання від 25.11.2024 року, виданого Клесівською селищною радою Сарненського району Рівненської області, підтверджується, що ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 разом із чоловіком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , фактично перебуває на утриманні свого онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 
ОСОБА_6 згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 901147 від 02.04.2024, є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок загального захворювання з ураженням ЦНС, ОРА.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 кожен окремо підтвердили доводи заявниці про перебування її на повному утриманні онука ОСОБА_3 . 
Витягами з наказів командира військової частини НОМЕР_1 №115-СТ від 15.07.2022 року, №78-СТ від 18.03.2024 року підтверджуються обставини проходження військової служби ОСОБА_3 . 
Наказом командира в/ч НОМЕР_1 №569 від 16.08.2024 року ОСОБА_3 визнано таким, що зник безвісти 20 липня 2024 року під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області внаслідок бойового ураження та дій з боку противника - окупаційних військ російської федерації, що є бойовою людською втратою. 
ОСОБА_1 про вказані обставини було письмово повідомлено ІНФОРМАЦІЯ_10 сповіщенням сім`ї №169 від 24.07.2024 року.
У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі перебування фізичної особи на утриманні.
У своїй постанові від 11 лютого 2026 року Велика Палата Верховного Суду у справі 308/17634/23 (провадження № 14-40цс25), аналізуючи у сукупності предмет та характер відносин щодо встановлення факту, що має юридичне значення для реалізації прав заявника, їх суб`єктний склад, дійшла висновку, що чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, окрім як в порядку цивільного судочинства.
В розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судом, встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, є суд цивільної юрисдикції відповідно до статті 19 ЦПК України та пункту 2 частини першої статті 315 ЦПК України.
Щодо обґрунтування відсутності спору про право у подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду зазначила, що між заявником та суб`єктом призначення грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця не може бути спору, оскільки такий суб`єкт не є отримувачем допомоги (пункт 106 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21).
Суд враховує, що пункт 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункти 4-7 Постанови Кабінету Міністрів України №884 від 30.11.2016 року «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти» в редакції на час виникнення правовідносин, пов`язаних із фактом зникнення безвісти ОСОБА_3 , передбачає виплату грошового забезпечення з дня зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців, до яких віднесені особи, які перебувають на утриманні військовослужбовців.
Систематичне надання допомоги з боку ОСОБА_3 для ОСОБА_1 доведене належними та допустимими доказами.
Суд приймає доводи заявниці, що її пенсія не в повній мірі покривала витрати на ліки, комунальні послуги та харчування, що змушувало її звертатися за допомогою до онука.
ОСОБА_3 ніс витрати на купівлю речей, майна для спільного використання, ліків, продуктів харчування, одягу, речей першої необхідності, утримання домоволодіння, оплату комунальних послуг та послуг мобільного зв`язку, про що свідчать копії письмових довідок, копії платіжних інструкцій про оплату мобільного зв`язку та скріншоти із застосунку «Приват24», що на переконання суду являлось постійним і основним джерелом засобів для існування, при цьому надання допомоги було регулярним та системним.
Таким чином, заявниця ОСОБА_1 , яка є непрацездатною особою похилого віку, перебувала на повному фактичному утриманні онука ОСОБА_3 у період його служби, суд вважає доведеним цей факт, заява представника ОСОБА_2 підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263, 265, 293, 315, 319 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ), заінтересовані особи – Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України НОМЕР_7 ), Міністерство оборони України (м. Київ, проспект Повітряних Сил, 6, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00034022), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України НОМЕР_8 ), Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області (м. Рівне, вул. О. Борисенка, 7, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21084076) задовольнити.
Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , на повному утриманні її онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зник безвісти 20 липня 2024 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Повне судове рішення складене 22 червня 2026 року.
Суддя:     Ю. В. Березень