Окнянський районний суд Одеської області 
Справа № 506/129/22
Провадження № 2/506/42/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

09.06.2026 року селище Окни

Окнянський районний суд Одеської області в складі 
головуючого судді Чеботаренко О.Л.
за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю.
представника позивача адвоката Осокіна С.Ю.
представника відповідача адвоката Скляренко Ю.С.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Окни цивільну справу за позовом 
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, 
В С Т А Н О В И В:

04 квітня 2022 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, 
Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою від 13.04.2022 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження по справі.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вони з відповідачем мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час їх донька є повнолітньою і студенткою денної форми навчання комунального закладу «Балтський педагогічний фаховий коледж», термін закінчення навчання -30 червня 2023 року. Так як донька продовжує навчатися на денній формі навчання, вона не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, а її як матері допомоги не вистачає для підтримання нормальної життєдіяльності, оскільки офіційного заробітку вона немає. Разом з тим , вона несе витрати на проживання доньки в гуртожитку , приїзд додому , придбання одягу, приладдя, продуктів харчування тощо. Відповідач, як вона вважає, має можливість утримувати їх спільну доньку. Тому позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з моменту подачі позову до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення донькою 23 років.
06 травня 2022 року ухвалою суду провадження по справі було зупинено відповідно до п.2 ч.1 ст.251,п.2 ч.1 ст.253 ЦПК України до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. 
13 квітня 2026 року провадження по справі було поновлено.
Ухвалою суду від 05.05.2026 року за клопотанням відповідача було витребувано докази по справі.
Ухвалою суду від 22 травня 2026 року залучено до участі в справі в якості третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 . 
Представник позивача – адвокат Осокін О.Ю. в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог із підстав, викладених у позовній заяві.
Позивач в судове засідання не з`явилася, однак від неї до суду надійшла заява, в якій вона просила розгляд справи провести у її відсутність, на задоволенні позову наполягає . 
Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивач не утримувала доньку протягом навчання. Так, вона вигнала ОСОБА_4 і та жила з його дружиною та його матір`ю (її бабусею) і саме він матеріально підтримував доньку. Крім того, у вересні 2022 року донька виїхала із України за кордон і до цього часу не повернулася. Він підтримував доньку і за кордоном, поки вона навчалася . Частина доказів надання доньці грошових кощтів у нього збереглася , однак всіх доказів перерахування коштів він не може надати, так як телефон та картку ,куди він перераховував кошти, донька втратила .
В подальшому відповідач в судове засідання не з`являвся, однак його інтереси в судовому засіданні представляла адвокат Скляренко Ю.С., яка підтвердила позицію відповідача.
Третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 надала до суду письмові пояснення, де повідомила, що вважає позовні вимоги її матері безпідставними, так як у період її навчання в Комунальному закладі «Балтський педагогічний фаховий коледж» позивач її не підтримувала матеріально. Натомість, саме її батько - відповідач ОСОБА_2 добровільно виконував свій обов`язок щодо її утримання та надавав фінансову допомогу на проживання, харчування та інші особисті потреби в обсязі, що відповідав її потребам та його фінансовим можливостям. Крім того, 08 вересня 2022 року вона виїхала до Іспанії , а в 2023 році переїхала до Польщі, де і проживає по сьогоднішній день. 
Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 та є донькою сторін ( а.с.11,56-58).
Як вбачається з довідок Комунального закладу «Балтський педагогічний фаховий коледж», ОСОБА_3 з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року навчалася на денній формі навчання та отримала диплом молодшого спеціаліста з присвоєнням кваліфікації «Вчитель початкової школи. Вчитель англійської мови початкової школи». Навчалася на державній формі. Стипендії не отримувала і не знаходилася на повному державному забезпеченні (а.с.12, 61).
ОСОБА_3 станом на 25 листопада 2019 року була зареєстрована в АДРЕСА_1 .( а.с.10).
Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження
Згідно ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
У частині 1 та 2 статті 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судому разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. 
Згідно роз`яснень викладених в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до ч.1 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Частина 5 ст.263 ЦПК України передбачає, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При цьому суд зазначає, що ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доказування та надання доказів, а саме, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Так, судом встановлено, що на час звернення до суду з позовом ОСОБА_3 досягла віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років та навчалася у Комунальному закладі «Балтський педагогічний фаховий коледж» на денні формі навчання з 01 вересня 2019 року, завершивши навчання 30 червня 2023 року .
Разом з тим, будь-яких доказів того, що ОСОБА_3 потребувала у зв`язку з навчанням матеріальної допомоги, що є однією з обов`язкових підстав для стягнення аліментів на повнолітню доньку на підставі ст.199 СК України, позивач, в порушення ч.1 ст.81 ЦПК України, не надала. Так ,позивачем не надано жодних доказів на підтвердження витрат позивача, пов`язаних саме з навчанням доньки – ні щодо розміру понесених витрат на оплату проживання, проїзд, придбання підручників, ні щодо будь-яких інших витрат, необхідних для забезпечення життєдіяльності повнолітньої доньки, що продовжує навчання. При цьому, судом було запропоновано надати такі докази безпосередньо у судовому засіданні, однак позивач такою можливістю не скористалася, як і не скористалася можливістю надати пояснення або заперечення щодо письмових пояснень третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 .
При цьому, як вбачається з зазначених пояснень ОСОБА_3 та ксерокопії її паспорту громадянина України для виїзду за кордон, остання у вересні 2022 року виїхала поза межі України. 
Разом з тим , відповідачем надано докази перерахування ним коштів на картку ОСОБА_3 як до моменту подачі позову , так і у подальшому на загальну суму 36600 грн ( а.с. 83-106).
Крім того , на виконання ухвали суду про витребування доказів АТ КБ «ПриватБанк» надіслана виписка по рахунку ОСОБА_2 , відповідно до якої відповідачем були перераховані ОСОБА_3 , починаючи з 11 грудня 2021 року по 06 серпня 2022 року ще 21700 грн, окрім перерахованих раніше коштів. 
Щодо перерахування коштів ОСОБА_2 , здійснених через АТ «Укрсиббанк», то відповідач не надав доказів перерахування коштів саме ОСОБА_3 , так як із наданої суду виписки неможливо встановити отримувача коштів.
Разом з тим , суд бере до уваги не спростовані позивачем пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 щодо надання їй відповідачем необхідної їй фінансової допомоги протягом усього часу навчання . 
Відсутність будь-яких доказів надання позивачем допомоги повнолітній доньці, яка навчається, та не спростування позивачем доказів, наданих відповідачем, унеможливлює задоволення вимог позивача. 
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, а тому у задоволенні позову позивачу слід відмовити повністю.
Керуючись ст.ст. 141, 182, 199-201 СК України, ст.ст. 10, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, 
У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, відмовити повністю.
Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Окнянський районний суд Одеської області або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення.

Суддя	О. Л. Чеботаренко