Сарненський районний суд 
Рівненської області 
________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 572/785/26 
Провадження № 2/572/1434/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2026 року Сарненський районний суд Рівненської області
в складі:
головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.
за участю секретаря судових засідань – МОРОЗ Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в м. Сарни в залі суду цивільну справу №572/785/26 за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Айкон Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Айкон Дебт Коллекшн» звернувся до Сарненського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та понесених судових витрат.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.10.2021 між ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 733604 в електронній формі, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредитні кошти, які зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування ними. Відповідно до умов кредитного договору сума кредиту становить 4000 грн; строк кредиту 29 днів; процентна ставка 2% на добу. Однак відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 26.12.2025 становить 14324 грн, з яких: 4000 грн заборгованість за тілом кредиту, 10324 грн заборгованість за процентами. На підставі договору відступлення права вимоги право грошової вимоги по вказаному кредитному договору перейшло до ТОВ «ФК «Айкон Дебт Коллекшн» , що і стало підставою для звернення до суду.
Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України сторони не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.
Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.4 ст.277 ЦПК України відповідачем суду не подано.
12 березня 2026 року від відповідачки надійшов відзив на позов відповідно до якого вказує, що позовні вимоги визнає частково. Зазначає, що нарахування та стягнення відсотків за користування позикою та кредитом поза визначеними строками, у даному випадку після 05.11.2021 року, суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду. Розрахунки заборгованості свідчать про те, що визначені позивачем до стягнення заборгованості по нарахованим відсоткам включає період, який виходить за межі строку кредитування. Тому вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою за період з 05.11.2021 року по 26.12.2025 року є безпідставними та задоволенню не підлягають. Також просить зменшити витрати на правничу допомогу до розміру 4000 грн.
16 березня 2026 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просять задоволити позов в повному обсязі, оскільки під час укладення договору сторонами узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позичальник погодився на умови визначені договором, щодо його пролонгації та нарахування відсотків у випадку прострочення повернення кредиту, а тому твердження відповідачки про незаконність нарахування процентів є необґрунтованими. 
23 березня 2026 року та 24 березня 2026 року від відповідачки ОСОБА_1 надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких вона просить врахувати, що проценти за користування кредитом були нараховані позивачем поза межами строку кредитування та просить зменшити витрати на правничу допомогу до 4000 грн.
Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу одержання кредиту.
Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.
Дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами по справі, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Із матеріалів справи вбачається, що 08.10.2021 між ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №733604, за умовами якого кредитодавець надає позичальникові кредит в розмірі 4000 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним.
Згідно з п. 1.3 договору, строк, на який надається кредит, складає 29 календарних днів з моменту підписання цього договору та перерахування (видачі) коштів позичальнику, а саме з 08.10.2021 року по 05.11.2021 року включно.
Відповідно до п. 1.4 договору, проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту, а у разі часткового погашення на непогашену частину, та встановлюються в розмірі 1,9% від суми кредиту в день. Тип процентної ставки фіксована.
Згідно з п. 1.6 договору, загальна вартість кредиту становить 6204 грн.
Пунктом 2.1 договору передбачено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківську платіжну картку позичальника протягом 3-х банківських днів з дати підписання договору.
Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт. ОСОБА_1 договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором G4451.
Також ОСОБА_1 підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Паспорт споживчого кредиту до укладення договору, у якому їй надана інформація щодо умов кредитування.
Відповідно до листа ТОВ «Санрайз фінанс» № 1102/2026-1 від 11 лютого 2026 року на платіжну картку № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 , 08.10.2021 року ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» було перераховано 4000 грн.
Отже, ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, 
Натомість, відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 26.12.2025 року становить 14324 грн.
Відповідно до договору відступлення права вимоги № 1-30/11/2023 від 30.11.2023 ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» відступило, а ТОВ «ФК «Айкон Дебт Коллекшн» прийняло належні ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаним у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» та боржниками.
Згідно з витягом з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №1-30/11/2023 від 30.11.2023 року ТОВ «ФК «Айкон Дебт Коллекшн» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором №733604 від 08.10.2021 року на загальну суму заборгованості 14324 грн, з яких: 4000 грн залишок по тілу кредиту, 10324 грн. залишок по відсотках.
Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 733604 станом на 26.12.2025 включно ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 14324 грн, з яких: 4000 грн залишок по тілу кредиту, 10324 грн. залишок по відсотках.
26 грудня 2026 року ТОВ «ФК «Айкон Дебт Коллекшн» направило відповідачці досудову вимогу про погашення заборгованості за договором.
Відповідачка же зі свого боку взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за договором, яка нею не повернута.
Згідно зі ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Пунктом 1 ч.1ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно ч. 1ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Позивач надав докази, які підтверджують факт домовленості ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» і ОСОБА_1 про надання кредиту і його повернення у визначенні строки зі сплатою визначених відсотків, та скріплення цієї угоди у визначений Законом України «Про електронну комерцію» спосіб, а відповідачка не спростувала даного факту.
З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір укладений в електронній формі. Його дійсність відповідачкою у встановленому законом порядку не спростована. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
При цьому суд враховує, що відбулась заміна кредитора - до позивача ТОВ «ФК «Айкон Дебт Коллекшн» перейшли права ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» , і він має право вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за кредитним договором.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником ОСОБА_1 , наявність заборгованості та перехід права вимоги про стягнення такої від первісного кредитора до правонаступника.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, суд дійшов до такого висновку.
Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
При укладенні кредитного договору, сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
За умовами договору про споживчий кредит №733604 від 08.10.2021 року, строк кредитування був погоджений сторонами та становив 29 днів , тобто до 05.11.2021 року.
Відповідно до пункту 9.4.1. Кредитного договору, у випадку неможливості виконання зобов`язань за Договором у повному обсязі та у встановлений строк, позичальник має право ініціювати продовження строку користування Кредитом та зміну дати повернення Кредиту шляхом здійснення платежу на користь кредитодавця у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів не пізніше останнього дня строку користування кредитом. Після отримання кредитодавцем коштів у розмірі нарахованих та несплачених процентів, заява позичальника про продовження строку користування Кредитом вважається поданою, а дія Договору автоматично продовжується (лонгується) на тих самих умовах на наступні 10 календарних днів. За умови своєчасної сплати позичальником всіх нарахованих процентів за користування Кредитом, можливе продовження строку користування кредитом та продовження дії Договору автоматично (автопролонгація) на тих самих умовах на наступні 10 календарних днів без підписання сторонами додаткових угод, починаючи з дня, наступного за днем запланованої дати повернення кредиту. В даному випадку продовження строку користування кредитом та автоматичне продовження (пролонгація) дії Договору може застосовуватися неодноразово, необмежену кількість разів.
Пунктом 9.4.2. Кредитного договору визначено, що автоматичне продовження строку користування кредитом та автоматичне продовження дії Договору (автопролонгація) без підписання сторонами додаткових угод застосовується також після настання дати погашення Кредиту в разі неповернення суми кредиту та несплати або часткової сплати позичальником нарахованих процентів за користування Кредитом до закінчення строку дії Договору. У разі несплати позичальником заборгованості до закінчення строку користування кредитом та закінчення строку дії Договору, сторонами застосовується автопролонгація з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту. Позичальник, який підписує даний Договір, дає згоду Кредитодавцю на його автопролонгацію - продовження строку користування кредитом та строку дії Договору на наступні 10 календарних днів без підписання сторонами додаткових угод, починаючи з дня, наступного за днем запланованої дати повернення кредиту.
Пролонгація дії кредитного договору без ініціативи позичальника (пункт 9.4.2 договору) за змістом укладеного договору, пов`язується виключно з не поверненням кредитних коштів у визначений п. 1.3 договору строк, що не узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 27.07.2021 за № 910/18943/20 відповідно до якої поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що не повернення позичальником кредитних коштів у визначений п.1.3 договору строк, за відсутності активних дій відповідача, визначених п. 9.4.1. договору (сплати відповідних платежів) є неправомірною поведінкою, а саме не поверненням кредиту у визначений договором строк, що виключає право кредитодавця нараховувати після спливу 29-денного періоду кредитування проценти, визначені за користування кредитними коштами у розмірі встановленому договором.
В цьому випадку права позивача можуть бути захищені шляхом застосування механізму, визначеного статтею 625 ЦК України, вимог про що останній не заявляв.
Таким чином, розмір відсотків, відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту, становить 2204 грн за період з 08.10.2021 до 05.11.2021 року, як то визначено у п. 4.2 кредитного договору.
Враховуючи, що доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань щодо повернення коштів відповідачем суду не надано, факт отримання кредиту та його розмір відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, суд вважає, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Айкон Дебт Коллекшн» 6204 грн. заборгованості за кредитним договором № 733604 від 08.10.2021, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4000 грн та заборгованості за процентами за користування кредитом - 2204 грн.
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжної інструкції №393 від 04.02.2026 року, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2662,40 грн.
Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем 09.03.2026 року також подано заяву про розподіл (відшкодування) компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 13000 грн. 
На підтвердження розміру судових витрат на професійну правничу допомогу адвокатом, окрім договору про надання професійної правничої допомоги № 09/07/2025 від 09.07.2025, додаткової угоди № 1 від 20.01.2026 року до договору про надання правничої допомоги № 09/07/2025 від 09.07.2025, додано Акт про отримання правової допомоги від 03.03.2026 на суму 13000 грн., платіжну інструкцію №985 від 03.03.2026 на суму 13000 грн. та Рахунок 03.03.2026-13 на суму 13000 грн.
Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, суд враховує, що у разі недотримання вимог частини ч.4 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 
Суд зазначає, що розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що розмір гонорару в 13 000 грн. є необґрунтованим та завищеним.
Так справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.
Зокрема, відповідно до Постанови Верховного Суду від 30.09.2020 по справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу.
Відповідачка у відзиві на позов, просила зменшити витрати на правову допомогу.
За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.
Враховуючи, що судом позов задоволено частково, що становить 43,3% (6204х100%:14324=43,3%) з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1152,82 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2662,4х43,3%=1152,82) .
Керуючись ст. 3, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:
Позов ТОВ «Фінансова компанія «Айкон Дебт Коллекшн» (місце знаходження:01042, м.Київ вул.Саперне Поле,12, нежитлове приміщення 1008, ЄДРПОУ 44002941) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Айкон Дебт Коллекшн» - 6204 (шість тисяч двісті чотири) гривень заборгованості за кредитним договором №733604 від 08.10.2021 року.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Айкон Дебт Коллекшн» 1152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) гривень 82 копійки судового збору та 4000 (чотири тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення може бути оскарженим в Рівненський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя