Справа № 750/16730/25 	Головуючий у 1 інстанції Сапон А. В. 	
Провадження № 33/4823/270/26 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Салая Г.А.,
особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
захисника - Дудки О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2026 року, 

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 665 грн 60 коп. судового збору.

Місцевим судом установлено, що ОСОБА_1 25.11.2025 року о 18:43 год., в м. Чернігові по вул. Шевченка, 22, керував транспортним засобом «Шкода Октавіа», н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, а також поведінка, що не відповідає дійсності), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.
Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою. Вважає, що судом неправильно було встановлено фактичні обставини справи та звертає увагу, що після його зупинки і оформлення матеріалів за ч. 2 ст. 122 КУпАП без причин, поліцейський запитав його відношення до наркотичних засобів, на що він повідомив, що негативне. З відеозапису вбачається, що після його відмови пройти до службового автомобіля, яку він мотивував тим, що розгляд справи було проведено на місці зупинки, то і постанову зможе підписати так само. В цей, час працівник поліції підійшов до інших поліцейських, яким повідомив про його відмову пройти до службового автомобіля, на що один із них повідомив: «Ти ж бачив у нього неприродна блідість і поведінка не відповідає обстановці і виражене тремтіння пальців рук...», після чого перший поліцейський почав цікавитись його відношенням до наркотичних засобів та повідомив про наявність цих трьох ознак наркотичного сп`яніння. Однак таких у нього не було, що підтверджується відеозаписом. Попри це, він погодився проїхати до медичного закладу для проходження огляду, жодних перепон не чинив, у медичному закладі в силу фізіологічних причин не зміг здати біологічний матеріал (сечу), попри виконання вказівок лікаря щодо вживання води. О 21:07 год після закінчення двох годин, відведених для проходження огляду, працівники поліції склали протокол за відмову, хоча він жодного разу не висловив відмови від огляду, перепоною до цього стали фізіологічні особливості організму. Після цього, вже інший патруль, о 22:02 год його повезли до місця зупинки автомобіля, де повідомили, що відповідно до реєстру він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, повідомлено про адміністративне затримання та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де він у подальшому пройшов ВЛК, що при наявності ознак, на які вказували поліцейські, було б неможливим. Тому наполягає на відсутності будь-яких ознак наркотичного сп`яніння, які мають бути очевидними, а не удаваними, як у даному випадку. Вважає вина його не доведена поза сумнівом, а всі сумніви мають тлумачитися на його користь. 

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених в ній підстав, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно з відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 523634 від 25.11.2025. ОСОБА_1 ставиться у вину порушення п. 2.5 ПДР, а саме відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. В поясненнях по суті правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що з доказами по справі не ознайомлювали у зв`язку з їх відсутністю, крім протоколу ніяких матеріалів не надавалось. (а.с. 4).
Згідно з даними, наявного у матеріалах справи направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.11.2025, у водія вия ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці, неприродна блідість (а.с. 3).
В свою чергу, підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначено ст. 266 КУпАП, п. 2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому "Інструкція").
Відповідно до змісту Розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
З наявного в матеріалах провадження відеозапису вбачається, як було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_2 та повідомлено про причину зупинки, а саме рухався без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби. Під час спілкування у водія працівниками поліції виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обставновці, неприродна блідість обличчя. Водій заперечував відносно своєї неадекватної поведінки, як про це зазначав поліцейський. На запитання поліцейського відносно ставлення до заборонених препаратів, водій відповів, що таких ніколи не вживав, адже більше двадцяти років працював у правоохоронних органах. Йому запропоновано проїхати до лікарні для здачі біологічного матеріалу, на що останній погодився. ОСОБА_1 заперечив вживання ним будь-яких наркотичних речовин та беззаперечно погоджувався пройти огляд. По прибуттю в лікарню, ОСОБА_1 медичними працівниками надано ємність для здачі аналізу (сечі). На протязі двох відведених годин ОСОБА_1 вживав воду для пришвидшення здачі матеріалу, проте, так і не зміг цього зробити. Поліцейський повідомляє, що відведений законодавством час закінчився і така поведінка буде розцінюватися як ухилення від проходження огляду. Крім того, поліцейський повідомив, що згідно бази даних водієм порушено ст. 210-1 КУпАП за ухилення від призову, у зв`язку з чим був доставлений до ТЦК, де водій пройшов ВЛК. Йому було роз`яснено, що за відмову також буде складено протокол. В подальшому на відео зафіксовано оголошення протоколу та ознайомлення ОСОБА_1 .
На переконання апеляційного суду, висновки суду першої інстанції, відповідно до яких вказані дії ОСОБА_1 було розцінено як його ухилення від проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння, не ґрунтуються на вимогах закону.
Доводи апеляційної скарги щодо порушення процедури огляду на стан наркотичного сп`яніння знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, враховуючи наступне.
У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав та пояснив, що добровільно погодився на пропозицію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки наркотичних засобів ніколи не вживав, більше двадцяти років працював у правоохоронних органах, в медичному закладі він не відмовлявся від проходження огляду, однак, вживаючи багато води, так і не зміг здати необхідний матеріал.
Викладені в апеляційній скарзі та у судовому засіданні апеляційного суду обставини знайшли своє підтвердження під час дослідження в якості доказу відеозапису з бодікамери поліцейського, долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на місці події, а також, як у засіданні суду першої інстанції, так і в апеляційному суді наголошував, що він будь-яких наркотичних засобів не вживав та не вживає.
Водночас, категоричної відмови водія ОСОБА_1 від проходження саме огляду на стан наркотичного сп`яніння, згідно матеріалів справи не зафіксовано. Навпаки, за згодою водія його було доставлено до лікаря-нарколога для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, де протягом двох відведених годин, вживаючи рідину не зміг здати біологічний матеріал. 
Фізинчна неможливість здати аналіз біологічного матеріалу сама по собі не свідчить про відмову ОСОБА_1 у проходженні медчного огляду на стан наркотичного спяніння. Крім того, після цього ОСОБА_1 поліцейськими був доставлений до ТЦК СП, де пройшов ВЛК та будь-яких ознак сп`яніння у нього установлено не було.
Таким чином, слід зробити висновок, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження порушення п. 2.5 ПДР ОСОБА_1 , а при складенні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не в повній мірі дотримано вимоги ст. 266 КУпАП.
На думку апеляційного суду, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, ознаки алкогольного або наркотичного сп`яніння повинні бути реальними, а не уявними. Оскільки матеріали справи не містять доказів, які б давали підстави для висновку поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 беззаперечно відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, апеляційний суд не може вважати належним і допустимим доказом його вини протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 523634.
З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки суду першої інстанції, в силу неповноти проведеного судового розгляду, містять істотні суперечності щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження по справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,  

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2026 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	Г. А. Салай