Справа № 946/140/26 
Провадження № 2/946/2265/26  

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,
за участю: секретаря судового засідання Воронової В.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору – виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, Ренійська державна нотаріальна контора Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

14.01.2026 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_4 належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , заповіту не залишив. Спадкоємцями за законом першої черги були дружина ОСОБА_5 , син ОСОБА_6 , син ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , заповіту не залишила, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/3 частки вищевказаного житлового будинку, яку вона прийняла, але не оформила після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 . Спадкоємцями за законом першої черги були син ОСОБА_6 , син ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , заповіту не залишив, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/2 частки вищевказаного житлового будинку, яку він прийняв, але не оформив після смерті своїх батьків. Спадкоємицею за законом першої черги є його дружина ОСОБА_1 . Письмовою відповіддю нотаріуса, позивачу було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлювальних документів та реєстрації права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у спадкодавця згідно діючого законодавства. 
В свою чергу, відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом, який уточнила заявою від 14 травня 2026 року та яким просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_4 належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , заповіту не залишив. Спадкоємцями за законом першої черги були дружина ОСОБА_5 , син ОСОБА_6 , син ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , заповіту не залишила, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/3 частки вищевказаного житлового будинку, яку вона прийняла, але не оформила після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 . Спадкоємцями за законом першої черги були син ОСОБА_6 , син ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 , заповіту не залишив, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/2 частки вищевказаного житлового будинку, яку він прийняв, але не оформив після смерті своїх батьків. Спадкоємицею за законом першої черги є його дружина ОСОБА_2 . Письмовою відповіддю нотаріуса, позивачу було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що відсутні документи, що підтверджують право власності померлого на нерухоме майно – житловий будинок АДРЕСА_1 . 
У судове засідання позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 не з`явилась, надала до суду заяву, якою первісні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить позов задовольнити, а також визнає зустрічні позовні вимоги та не заперечує щодо їх задоволення.
У судове засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 не з`явилась, надала до суду заяву, якою первісні позовні визнає та не заперечує проти їх задоволення, зустрічні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. 
У судове засідання представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору не з`явились, були повідомлені шляхом направлення повісток до їх електронних кабінетів. 
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.01.2026 було відкрите загальне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.03.2026 прийнято до свого провадження зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору – виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, Ренійська державна нотаріальна контора Одеської області про визнання права власності на спадкове майно.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України – кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Судом було встановлено, що рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих «Про відвід земельної ділянки для індивідуального будівництва» від 18.12.1953 за № 1741 ОСОБА_4 була відведена земельна ділянка по АДРЕСА_2 , площею 600 кв.м.
26.12.1953 ОСОБА_4 був наданий дозвіл на будівництво житлового будинку з надвірними спорудами на ділянці по АДРЕСА_2 . 
22.01.1954 між відділом комунального господарства виконкому Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих та ОСОБА_4 був укладений договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності по АДРЕСА_2 , загальна площа земельної ділянки 600 кв.м., посвідчений 22.01.1954 державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 2-537. 
Відповідно до п. 3.2 Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, зареєстрованого в Мінюсті України за № 582/5773 від 10.07.2001 року не належить до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05.08.1992 року. Згідно листа № 12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України не підлягає здачі в експлуатацію об`єкти нерухомості побудовані до 05.08.1992 року. 
Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва (втратила чинність). Тобто до 05 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.
З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01 вересня 2011 року № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року»).
Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (лист Державної архітектурно-будівельної інспекція України від 30 липня 2012 року, № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»).
Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 – рік спорудження житлового будинку вказаний 1957.
Крім цього, згідно довідки № 2061, наданої КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», на підставі договору забудови, зареєстрованого за № 2-537 від 22.01.1954, посвідченого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами належить ОСОБА_4 , станом на 31.12.2012 право власності не зареєстроване. Згідно матеріалів архівної справи попередня адреса об`єкта нерухомості була АДРЕСА_2 . Об`єкти, побудовані без дозвільних документів, відсутні.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 21.12.1992 відділом запису громадянського стану виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.
Після смерті ОСОБА_4 згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 84702670 від 30.03.2026, наданою Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 , відсутня.
Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.
Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті ОСОБА_4 являються:
- дружина ОСОБА_5 , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 08.11.1950 бюро запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл;
- син ОСОБА_6 , що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України № 00018726260, наданим 21.09.2017 Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області;
- син ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 05.09.1951 бюро запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл.
Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.549 ЦК УРСР (1963 року) - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
У встановлений законом строк ОСОБА_6 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою, яка міститься в матеріалах спадкової справи № 38, заведеної 02.02.1993 після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто вважається таким, що фактично прийняв спадщину.
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем, що підтверджено записами в будинковій книзі, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину.
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 20.12.1993 відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області.
Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частки житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яку вона прийняла, але не оформила після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 .
За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 84702604 від 30.03.2026, наданою Ренійською державною нотаріальною конторою Одеської області, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_5 , відсутня.
Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті ОСОБА_5 являються:
- син ОСОБА_6 , що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України № 00018726260, наданим 21.09.2017 Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області;
- син ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 05.09.1951 бюро запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл.
Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.
ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем, що підтверджено записами в будинковій книзі, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим 06.07.2024 Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 
Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яку він прийняв, але не оформив після смерті свого батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено інформаційною довідковою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 84702718 від 30.03.2026 згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_3 відсутня.
Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 являються: 
- син ОСОБА_7 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , повторно виданим 29.12.1992 відділом запису актів громадянського стану Ізмаїльської міської ради; 
- дружина ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 , виданим 30.12.1972 міським бюро запису актів громадянського стану виконавчого комітету Ізмаїльської міської Ради депутатів трудящих.
Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України – спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
На час відкриття спадщини ОСОБА_8 постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено записами в будинковій книзі.
Частиною 2 статті 1274 ЦК України визначено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.
Заявою від 27.11.2024 ОСОБА_7 відмовився від прийняття спадщини за законом на користь дружини спадкодавця – ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України – спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
У встановлений законом строк ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою, яка надійшла 27.11.2024, зареєстрована у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 606 та міститься в спадковій справі № 209/2024, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , тобто вважається такою, що прийняла спадщину. 
Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори за № 537/02-14 від 14.05.2025, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлювальних документів та реєстрації права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у спадкодавця згідно діючого законодавства.
28.12.2024 помер ОСОБА_6 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 , виданим 30.12.2024 Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). 
Після смерті ОСОБА_6 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яку він прийняв, але не оформив після смерті свого батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .
За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено інформаційною довідковою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 84702635 від 30.03.2026 згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_6 відсутня.
Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_6 являються: 
- донька ОСОБА_9 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_9 , виданим 12.07.1982 відділом запису актів громадянського стану Ізмаїльської міської ради, свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_10 , виданим 26.10.2005 Кам`янською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, згідно якого після реєстрації шлюбу ОСОБА_10 змінила прізвище на ОСОБА_11 . 
- дружина ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_11 , виданим 06.11.1981 відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Ізмаїльської міської Ради депутатів трудящих.
Заявою від 25.01.2025 ОСОБА_9 відмовилась від прийняття спадщини за законом на користь дружини спадкодавця – ОСОБА_2 .
У встановлений законом строк ОСОБА_2 звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою, яка надійшла 25.01.2025, зареєстрована у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 38 та міститься в спадковій справі № 23/2025, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 , тобто вважається такою, що прийняла спадщину. 
Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ренійської державної нотаріальної контори від 12.03.2026, ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із тим, що відсутні документи, що підтверджують право власності померлого на нерухоме майно – житловий будинок АДРЕСА_1 .
Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів за первісним та зустрічним позовом неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених первісних та зустрічних позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів за первісним та зустрічним позовом такими, що підлягають захисту в зв`язку з чим задовольняє первісний та зустрічні позови. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_12 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_13 ) про визнання права власності на спадкове майно – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Зустрічний позов ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_13 ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_12 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору – виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (адреса: 68601, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Ізмаїл, пр. Незалежності, буд. 62, ЄДРПОУ 04056983), Ренійська державна нотаріальна контора Одеської області (адреса: 68803, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Рені, вул. Чобану Степана, буд. 125, ЄДРПОУ 02899855) про визнання права власності на спадкове майно – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 14.05.2026 року.

Суддя: 	О.Я.Присакар