Справа № 332/6089/25
Провадження № 2-о/346/93/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

01 липня 2026 р.	м. Коломия 	

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої-судді Третьякової І.В.,
присяжних Маник О.П., Наливайчук Л.М., 
за участю секретаря судових засідань Гжибовського А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі Коломийського міськрайонного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 про оголошення фізичної особи померлою,-
В С Т А Н О В И В:
12.11.2025 до Заводського районного суду м.Запоріжжя, через свого представника ОСОБА_6 звернувся ОСОБА_1 із заявою про оголошення померлим його сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , днем смерті вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем смерті вважати населений пункт Лебедівка Курської області російської федерації .
І.Стислий виклад позиції заявника.
В обґрунтування заяви заявник зазначає, що його син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 солдат, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 номер обслуги 3 гармати 2 артилерійського взводу артилерійської батареї 1 десантно-штурмового батальйону, призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно сповіщення сім`ї від 16.01.2025 року №317 зник безвісти 13.01.2025 року під час виконання бойового завдання в районі виконання завдання за призначенням, в ході ведення бойових дій в районі села Лебедівка Суджанського району Курської області російської федерації. 18.01.2025 року за даним фактом було відкрито кримінальне провадження № 12025091180000047. З листа військової частини НОМЕР_1 від 06.04.2025 заявника повідомлено, що статус його сина ОСОБА_7 «безвісти зникли», інформація щодо потрапляння у полон до військової частини не надходила. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 26.01.2025 №826 «Про зникнення безвісти солдата ОСОБА_7 » визнано, що зникнення безвісти номера обслуги 3 гармати 2 артилерійського взводу артилерійської батареї 1 десантно-штурмового батальйону солдата ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання та пов`язане з виконанням службових обов`язків під час здійснення заходів із забезпечення національної безпекиі оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.
У межах справи про службове розслідування було встановлено, що13.01.2025 приблизно 00:30 під час виконання бойового завдання, в ході ведення бойових дій поблизу населеного пункту Лебедівка Курської області, противником було проведено штурмові дії за підтримки артилерії, безпілотної авіації, внаслідок чого вважається безвісти зниклим номера обслуги 3 гармати 2 артилерійського взводу артилерійської батареї НОМЕР_3 десантно-штурмового батальйону солдат ОСОБА_7 . Військовослужбовці, які б могли підтвердити факт загибелі чи потрапляння в полон вищезазначеного військовослужбовця артилерійського взводу артилерійської батареї 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 немає. Солдат ОСОБА_7 , в списках загиблих, поранених та полонених не проходить, самостійно з поля бою не повертався. Оскільки місце, в якому зазначений особовий склад на момент розслідування знаходиться на території яка перебуває під вогневим контролем противника, подальшу перевірку наявності та евакуацію солдата ОСОБА_7 здійснити неможливо. Даний факт зникнення безвісти солдата ОСОБА_7 відображено датою 13.01.2025 в журналі бойових дій військової частини НОМЕР_1 за номером 14/1 від 01.01.2025, підсумковому донесенні командира військової частини НОМЕР_1 від 13.01.2025. зникнення безвісти солдата ОСОБА_7 відбулося під час виконання бойового завдання. Вина військовослужбовця не вбачається, солдат ОСОБА_7 не повернувся з поля бою у службовий час під час виконання бойового завдання. Заходи безпеки ним не були порушені.
З моменту зникнення безвісти військовослужбовця ОСОБА_7 минуло 9 місяців. Заявник не може здійснити державну реєстрацію смерті сина, отже оголошення його померлим надасть можливість батькові отримати свідоцтво про смерть сина.
ІІ. Процесуальні дії суду у справі.
Ухвалою судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 13.11.2025 справу направлено за територіальною підсудністю до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області за місцем реєстрації заявника як внутрішньо переміщена особа.
Ухвалою судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.12.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні.
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.01.2026 року залучено до участі в справі в якості заінтересованої особи Міністерство оборони України.
Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.04.2026 року залучено до участі в справі в якості заінтересованої особи військову частину НОМЕР_1 .

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_6 підтримала заяву та просила задовольнити її повністю з підстав зазначених в заяві. 01.07.2026 року подала заяву, в якій просила завершити розгляд справи у відсутності заявника та його представника, просить суд задовольнити заяву в повному обсязі.
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, 29.06.2026 подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, вимоги підтримав та просив їх задовольнити. 
Заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, 05.06.2026 та 29.06.2026 подали заяви, в яких просили розгляд справи проводити за їх відсутності, просили задовольнити заяву ОСОБА_1 , і повному обсязі.
Представник Заводського відділу ДРАЦС у місті Запоріжжі Південного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, 04.05.2026 подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечував.
Представник Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, 14.04.2026 подав письмові пояснення, в яких зазначено, що обставиною, яка дає підстави стверджувати, що ОСОБА_7 , пропав безвісти за обстави що загрожували йому смертю або дають підстави припустити його загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом є акт службового розслідування військової частини НОМЕР_1 . Тобто всією можливою інформацією щодо ОСОБА_7 , володіє командування військовою частиною НОМЕР_1 , яку представник просить залучити до участі у справі як заінтересовану особу оскільки рішення у справі може вплинути на права та обов`язки цієї військової частини. В письмових поясненнях просив, що розгляд справи проводити без участі Міністерства оборони України та у задоволені заяви відмовити.
Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.
ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Пологи Запорізької області , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 (а.с.29).
22 липня 2006 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище подружжя « ОСОБА_9 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_5 (а.с.35)
ОСОБА_7 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвами про народження серія НОМЕР_6 , серія НОМЕР_7 (а.с.13,34) 
16.01.2025 року ОСОБА_3 отримала сповіщення про те, що її чоловік ОСОБА_7 зник безвісти 13.01.2025 року під час виконання бойового завдання в районі Лебедівка Суджанського району Курської області російської федерації, брав безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту, безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (а.с.30).
18.01.2025 року зареєстровано кримінальне провадження № 12025091180000047 за ч. 1 ст. 115 КК України за фактом зникнення безвісти солдата ОСОБА_7 (а.с.10).
Із довідки від 04.04.2025 року вбачається, що солдат ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно в період з 17.05.2024 по 13.01.2025 року брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України перебуваючи в Донецькій області Покровський район н.п. Катеринівка, Донецькій області Покровський район н.п. Успенівка, Курська область н.п. Лебедівка російської федерації. (а.с.11).
З наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 26.01.2025 №823 «Про зникнення безвісти солдата ОСОБА_7 » вбачається, що 13.01.2025 приблизно 00:30 під час виконання бойового завдання, в ході ведення бойових дій поблизу населеного пункту Лебедівка Курської області, противником було проведено штурмові дії за підтримки артилерії, безпілотної авіації, внаслідок чого вважається безвісти зниклим номера обслуги 3 гармати 2 артилерійського взводу артилерійської батареї НОМЕР_3 десантно-штурмового батальйону солдат ОСОБА_7 . Військовослужбовців, які б могли підтвердити факт загибелі чи потрапляння в полон вищезазначеного військовослужбовця артилерійського взводу артилерійської батареї 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 немає. Солдат ОСОБА_7 по списках загиблих, поранених та полонених не проходить, самостійно з поля бою не повертався. Оскільки місце, в якому зазначений особовий склад на момент розслідування знаходиться на території яка перебуває під вогневим контролем противника, подальшу перевірку наявності та евакуацію солдата ОСОБА_7 здійснити неможливо. Зазначений військовослужбовець знаходився під час виконання завдання у засобах захисту (бронежилет, шолом). Даний факт зникнення безвісти солдата ОСОБА_7 відображено датою 13.01.2025 в журналі бойових дій військової частини НОМЕР_1 за номером 14/1 від 01.01.2025, підсумковому донесенні командира військової частини НОМЕР_1 від 13.01.2025. зникнення безвісти солдата ОСОБА_7 відбулося під час виконання бойового завдання. Вина військовослужбовця не вбачається, солдат ОСОБА_7 не повернувся з поля бою у службовий час під час виконання бойового завдання. Заходи безпеки ним не були порушені.(а.с.25-26).
З листа військової частини НОМЕР_1 від 06.04.2025 року вбачається. що офіційний статус військовослужбовця ОСОБА_7 «безвісти зниклий», інформації щодо потрапляння у полон до військової частини не надходило (а.с.23-24).
Звертаючись до суду із даною заявою Заявник стверджував, що більше дев`яти місяців минуло з моменту зникнення безвісти його сина військовослужбовця ОСОБА_7 у зв`язку із виконанням бойового завдання в районі бойових дій , що на його думку вказує на можливість оголошення його померлим. А метою звернення зазначав – здійснення державної реєстрації смерті сина та отримання свідоцтва про смерть.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Визнання фізичної особи померлою здійснюється у судовому порядку, який встановлюється Главою 4 ЦПК України (за аналогією визнання фізичної особи безвісно відсутньою).
Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Приписами ч. 2 ст. 46 ЦК України визначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 вказала, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України.
Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою.
Швидкоплинні зміни суспільних відносин та життєвих обставин, зокрема на території активних бойових дій, впливають на можливість встановлення фактичного місця перебування зниклої особи. Тому, застосовуючи телеологічний підхід до тлумачення досліджуваної норми права, можна зробити висновок, що строк у шість місяців потрібно відраховувати від дня закінчення активних бойових дій на місці (території) ймовірної загибелі фізичної особи. Це забезпечує більш обґрунтований підхід до визначення моменту, коли зникнення фізичної особи (з надзвичайно високим ступенем вірогідності) можна вважати остаточним і невідворотним, що відповідає меті законодавчого регулювання забезпеченню справедливості та правової визначеності для всіх зацікавлених сторін у таких суспільних відносинах.
Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, таких як: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями.
Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові вказала, що шість місяців, які визначені в другому реченні ч. 2 ст. 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309.
Наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28 лютого 2025 року, визнано таким, що втратив чинність Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 та одночасно затверджений Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.
Інформацію про ведення бойових дій на території Суджанського району Курської області рф вищевказаний нормативний документ не містить.
Натомість з відкритих джерел в мережі Інтернет, а саме інформації Генерального штабу ЗСУ встановлено, що Збройні сили України перетнули російсько-український кордон поблизу міста Суджа Курської області рф в серпні 2024 року та бойові дії на цій території тривали до квітня 2025.
Отже, враховуючи висновки, викладені у вищевказаній постанові Великої Палати Верховного Суду, суд вважає, що 6-тимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України, відраховується з квітня 2025 року та відповідно сплив в жовтні 2025 року, а тому зважаючи на встановлені судом обставини, суд доходить переконливого висновку про те, що є підстави для оголошення ОСОБА_7 померлим, оскільки він зник безвісті у зв`язку з воєнними діями, під час виконання бойового завдання під час якого противником було проведено штурмові дії за підтримки артилерії, безпілотної авіації, а після завершення бойових дій на території Лебедівки Суджанського району Курської області рф минуло більше 6-ти місяців і до теперішнього часу його місцезнаходження невідомо, а відомості про його можливе перебування у полоні чи про те, що він є живим, протягом тривалого часу, відсутні.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 46 ЦК України днем смерті відсутньої фізичної особи вважається день набрання законної сили рішенням суду про оголошення її померлою.
У випадку оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку, а також у зв`язку з воєнними діями суд має право визнати днем смерті цієї фізичної особи день її вірогідної смерті.
У випадку припущення загибелі особи у зв`язку з воєнними діями, бойовими операціями, дата можливої загибелі буде встановлена та зазначена саме в судовому рішенні.
З огляду на викладене, зважаючи на те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісти 13.01.2025 року в районі населеного пункту Лебедівка Суджанського району Курської області під час бою, в якому противником було проведено штурмові дії за підтримки артилерії, безпілотної авіації, суд дійшов висновку, що вказані обставини є такими, що вказують на ймовірну загибель ОСОБА_10 . Датою його смерті слід вважати ІНФОРМАЦІЯ_7 , а місцем смерті населений пункт Лебедівка Суджанського району Курської області російської федерації.
У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.
Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України).
Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою, визначені у статті 48 ЦК України.
Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна.
Аналізуючи зазначені норми права, підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Наведені заявником обставини та мета, з якою йому необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, такого матеріально-правового зв`язку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Таким чином, єдиною підставою для державної реєстрації смерті у даному випадку є рішення суду про оголошення особи померлою.
З огляду на викладене, зважаючи на встановлені судом обставини, суд доходить висновку про задоволення заяви.
На підставі викладеного, керуючись ст.46, 47 ЦК України, ст. ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 141, 213-215, 258, 265, 293, 305-309, 354-355 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.
Оголосити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця м.Пологи Запорізької області, громадянина України - померлим.
Датою смерті ОСОБА_7 вважати ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Місцем смерті ОСОБА_7 , вважати населений пункт Лебедівка Суджанського району Курської області російської федерації.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: 	Третьякова І. В. 	

Присяжні: Маник О.П.

Наливайчук Л.М.