ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/5003/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),
суддів: Шлай А.В., Малиш Н.І., 

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.02.2026, (суддя суду першої інстанції Ремез К.І.), прийняте у письмовому провадженні в місті Дніпрі, в адміністративній справі №160/5003/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :
Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 26.01.2026 відмовив у зміні способу та порядку виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.05.2022 року у справі №160/5003/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії, починаючи з 01.04.2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 06.07.2021 року за № 33/24/С-2318, долученої до листа-повідомлення Державної установи "Територіальне медичне управління МВС України по Дніпропетровській області" від 06.07.2021 року № 33/24-3067 із розрахунку 80 відсотків від грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 виплати по заборгованості з пенсійних виплат у розмірі 56 367, 52 грн.
Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та задовольнити його заяву про зміну порядку та способу виконання рішення суду.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції приймаючи оскаржувану ухвалу про відмову у зміні порядку та способу виконання рішення суду шляхом стягнення з управління конкретної суми, невірно застосував норми матеріального права, зокрема, не застосував висновки, викладені у ч. 3 ст. 378 КАС України та порушив норми процесуального права, не врахував висновки, передбачені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України. Також зазначає, що на виконання рішення суду відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі оновленої довідки, втім нарахована сума доплати до теперішнього часу не виплачена.
Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на безпідставність доводів скарги, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на нижчевикладене.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.05.2022 у справі №160/5003/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено.
Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо проведення перерахунку пенсії з 01.04.2019 року у розмірі 70 відсотків від грошового забезпечення, яке зазначено у довідці від 06.07.201 року за № 33/24-/С-2318, виданої Державною установою "Територіальне медичне управління МВС України по Дніпропетровській області" протиправними.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії, починаючи з 01.04.2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 06.07.2021 року за № 33/24/С-2318, долученої до листа-повідомлення Державної установи "Територіальне медичне управління МВС України по Дніпропетровській області" від 06.07.2021 року № 33/24-3067 із розрахунку 80 відсотків від грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат.
Стягнуто судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 з оплати судового збору у розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві грн., 40 коп.).
Рішення суду набрало законної сили 02.06.2022..
10.10.2025 було відкрито виконавче провадження АСВП № 79323761 Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. 05.01.2026 виконавче провадження було завершено у зв`язку з винесенням виконавчою службою постанови про виконання виконавчого документа.
На виконання судового рішення, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 року по 30.06.2022 у розмірі 53728,46 гривень та повідомлено, що донарахована сума пенсії буде виплачена після виділення коштів з Державного бюджету відповідно Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.
З огляду на вказане, позивач звернувся до суду з заявою про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду.
Відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення порядку і способу виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України, та невиконання відповідачем судового зобов`язання в частині виплати коштів через відсутність у нього відповідного фінансування через ненадходження з Державного бюджету України в розумінні ч.3 ст.378 КАС України не свідчить про неможливість виконання судового рішення та не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку його виконання, оскільки ця виплата буде виконана при надходженні коштів із Державного бюджету України. 
Колегія суддів виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Крім того, статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані ст. 378 КАС України.
Разом з цим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21.11.2024 за № 4094-IX, який набрав чинності 19.12.2024, внесені суттєві зміни до положень ст. 378 КАС України, зокрема й у частині зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.
Так, у силу вимог статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.
Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Отже, з 19.12.2024 статтю 378 КАС України доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
У цій категорії справ зміна способу і порядку виконання рішення можлива шляхом зміни «зобов`язання здійснити перерахунок та провести виплату за перерахованою пенсією» на «стягнення коштів із державного органу боржника».
Разом з тим, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від від 02.05.2022 у справі №160/5003/22, яке набрало законної сили, позовні вимоги позивача задоволено та з-поміж іншого зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії, починаючи з 01.04.2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 06.07.2021 року за № 33/24/С-2318, долученої до листа-повідомлення Державної установи "Територіальне медичне управління МВС України по Дніпропетровській області" від 06.07.2021 року № 33/24-3067 із розрахунку 80 відсотків від грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат без зазначення подальшої такої виплати. 
На виконання судового рішення, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 06.07.2021 року за № 33/24/С-2318 , та повідомлено, що донарахована сума пенсії у сумі 56367,52 грн буде виплачена після виділення коштів з Державного бюджету відповідно Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.
Тобто, у зв`язку з відсутністю відповідного фінансування на погашення заборгованості з пенсійних виплат за судовими рішеннями, сума боргу у розмір 56367,52 грн наразі позивачу не виплачена.
В подальшому, постановою від 05.01.2026 відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Дніпропетровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України виконавче провадження за виконавчим листом № 160/5003/22 від 13.09.2025 закінчено як виконане. 
Відповідно до ч.2 ст. 46 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Враховуючи ту обставину, що резолютивна частина рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.05.2022 у справі №160/5003/22 містила тільки зобов`язання з приводу провести перерахунок пенсії яке боржинокм виконано, однак в добровільному порядку не виплачено, позивач має право на звернення до суду із позовом про стягнення суми боргу.
Зазначена обставина виключає можливість в задоволенні його заяви щодо зміни способу і порядку виконання судового рішення оскільки зазначене рішення виконано в повному об`ємі. 
Таким чином, колегія суддів вважає не обгрунтованою заяву позивача про зміну способу і порядку виконання рішення суду у даній справі.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.
У силу вимог частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, колегія суддів вважає за необхідно змініити мотивувальну частини оскаржуваної ухвали в редакції даної постанови.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,
УХВАЛИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року – змінити, виклавши мотивувальну частину оскаржуваної ухвали в редакції даної постанови.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий - суддя О.О. Круговий 

суддя А.В. Шлай 

суддя Н.І. Малиш