КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2026 року справа №320/21195/25
Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язати вчинити дії,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення ОСОБА_1 , в тому числі додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 21.12.2022 по 31.07.2024;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення, в тому числі додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 21.12.2022 по 31.07.2024 з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог вказав на протиправну бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати грошового забезпечення та додаткової винагороди, відповідно до Постанови КМУ №168 позивачу у належному розмірі за час перебування ним на стаціонарному лікуванні після поранення, у зв`язку із отриманням тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за висновком військово-лікарської комісії. Тому просить позов задовольнити повністю.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався, жодних заяв чи клопотань до суду не надав. Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 
Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
ОСОБА_1 проходив військову службу в Військовій частині НОМЕР_1 з 11.08.2022 відповідно до Наказу про зарахування до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 від 11.08.2022 № 196. 
Молодший сержант ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 20.12.2022 під час виконання бойового завдання по відбиттю агресії російської федерації отримав мінно-вибухову травму.
Після чого ОСОБА_1 безперервно перебував на лікуванні, а саме: 
- 21.12.2022 о 03:30 було складено первинну медичну картку, видану ВЧ НОМЕР_2 , про мінно-вибухову травму, ампутацію лівого стегна, перелом середньої плечової кістки, вогнепальне поранення лівого кульшового суглобу;
- 21.12.2022-28.12.2022 перебував на лікуванні у КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова «ДОР», що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 16562; 
- 28.12.2022-17.04.2023 перебував на лікуванні у Клінічній лікарні «Феофанія», що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 22/3/4681;
- 17.04.2023-28.04.2023 перебував на лікуванні у КНП «Київський міський клінічний госпіталь ветеранів війни», що підтверджується випискою із медичної карти № 740;
- 28.04.2023-30.05.2023 перебував на лікуванні у КНП «Київський міський клінічний госпіталь ветеранів війни», що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного (амбулаторного) хворого № 818;
- 30.05.2023-31.07.2024 перебував на лікуванні у КНП ВО КМДА «Медичний центр реабілітації та паліативної допомоги», що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 1078/2023 терапевтичного відділення з ліжками стаціонарного догляду;
- 06.07.2023-10.07.2023 (під час перебуванні на лікуванні у КНП ВО КМДА «Медичний центр реабілітації та паліативної допомоги») у Медичному центрі «Інститут спортивної травматології» було виконано оперативне втручання ОСОБА_1 , що підтверджується Виписним епікризом. 
Відтак, молодший сержант ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 безперервно перебував на лікуванні з 21.12.2022 по 31.07.2024 включно, що становить 19 місяців і 11 днів. 
06.02.2023 ВЧ НОМЕР_1 видало ОСОБА_1 . Довідку обставини травми молодшого сержанта ОСОБА_1 від 06.02.2023 № 1671/7 про те, що 20.12.2022 ОСОБА_1 під час виконання бойового завдання по відбиттю агресії російської федерації на захід від н.п. Золотарівка, Луганської області, ПВ «Басейн» внаслідок ворожого обстрілу позиції з СПГ-9, близько 23:20 отримав каліцтво. 
Вказану Довідку видано на підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 11.01.2023 №49.
24.03.2023 Військово-медичний клінічний центр «Головний військовий клінічний госпіталь» видав молодшому сержанту ОСОБА_1 . Довідку ВЛК від 24.03.2023 №5739 про проведення медичного огляду у гарнізонній військово-лікарській комісії про причинний зв`язок захворювання (відсутність лівої нижньої кінцівки на рівні середньої третини лівого стегна з приводу МВТ (20.12.2022) травматичного відчленування середньої третини лівого стегна. Каліцтво пов`язане із захистом Батьківщини. Потребує протезування. За наказом МОЗ від 04.07.2077 №370 травма тяжка. 
05.05.2023 ОСОБА_1 отримав посвідчення серії НОМЕР_3 про право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. 
09.06.2023 Центральна військово-лікарська комісія ЗС України видала ОСОБА_1 свідоцтво про хворобу № 10475 затверджене головою ЦВЛК ЗСУ, про проведення огляду ОСОБА_1 і визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військово обліку.
08.12.2023 було складено Довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 260578 про первинний огляд інваліда з групою інвалідності перша «Б» з 13.11.2023 та встановлена інвалідність на строк до 01.12.2024. 
01.04.2024 ОСОБА_1 звернувся з рапортом до командира ВЧ НОМЕР_1 про виплату грошового забезпечення, в тому числі додаткової винагороди, за весь час перебування на лікуванні. До вказаного рапорту були долучені копія довідки про обставини поранення/каліцтва, копія довідки ВЛК, копія Свідоцтва про хворобу, копія виписного епікризу, копії довідок про перебування на стаціонарному лікуванні. 
16.04.2024 ВЧ НОМЕР_1 листом від 16.04.2024 № 1671/1353 повідомила, що грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства. У зв`язку з перебуванням позивача на лікуванні у медичному закладі, запропоновано висновок лікарняного закладу (військово-лікарської комісії) передати до групи персоналу військової частини НОМЕР_1 . Станом на дату розгляду рапорту підстави прийняття командуванням військової частини рішення щодо продовження виплат відсутні.
Вважаючи бездіяльність Відповідача протиправною, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168.
Пунктом 1 даної постанови встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Таким чином, аналіз наведених норм законодавства України дає підстави для висновку, що встановлена Постановою №168 додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану.
Ця додаткова винагорода підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Тобто, норми Постанови №168 передбачають встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди за час перебування у відпустці для лікування, а саме: пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Так, судом встановлено, що поранення, травма тяжкого ступеню та перебування позивача у відпустці для лікування після поранення підтверджено за висновком ВЛК у зв`язку з безпосередньою участю у заходах, необхідних для забезпечення оборони України.
Водночас суд наголошує, що оскільки додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення військовослужбовця, то застосування норм Постанови №168, яка регулює питання виплати додаткової винагороди, повинно відбуватися з урахуванням положень Закону №2011-ХІІта прийнятого на його підставі Порядку №260.
Пункт 11 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ передбачає, що у зв`язку з хворобою військовослужбовця йому надається відпустка для лікування із збереженням грошового та матеріального забезпечення на підставі висновку військово-лікарської комісії. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою не повинен перевищувати 4 місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні).
Аналогічно абзац 2 пункту 9 розділу І Порядку №260 визначає, що грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).
Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства (абзац 3 пункту 9 розділу І Порядку №260).
Відповідно до пункту 15 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки. Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.
Отже, відповідно до законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, виплати грошового забезпечення після чотирьох місяців лікування та перебування у відпустці за станом здоров`я можуть бути продовжені за наявності висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії) (далі - ВЛК) про потребу в лікуванні та рішення командира військової частини про продовження виплати.
Разом з тим, суд зауважує, що згідно з пунктом 1.1. глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (далі - Положення, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).
Відповідно до пункту 2.1 глави 2 розділу І штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК приймають постанови. Постанови ВЛК оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
З огляду на зазначені норми Положення, висновок ВЛК є змістом (суттю) постанови ВЛК, яка може бути оформлена в формі свідоцтва, довідки або протоколу. Іншими словами, довідка ВЛК є формальним вираженням постанови ВЛК, яка по суті містить в собі висновок, сформований ВЛК за наслідком медичного огляду.
Так, суд зазначає, що 01.04.2024 позивачем подано рапорт до Відповідача щодо виплати грошового забезпечення і додаткової винагороди за час перебування на стаціонарному лікуванні з жовтня 2023 року, до рапорту було додано Свідоцтво про хворобу №10475 від 09.06.2023 затверджене головою ЦВЛК ЗСУ, про проведення огляду ОСОБА_1 і визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військово обліку.
Отже, суд приходить до висновку, що належними доказами підтверджено право Позивача на отримання грошового забезпечення та додаткової допомоги відповідно до Постанови КМУ №168 за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 21.12.2022 по 31.07.2024.
Разом з тим, у відповідь на Рапорт ОСОБА_1 16.04.2024 Відповідач зазначив, що у зв`язку з перебуванням Позивача на лікуванні у медичному закладі, запропоновано висновок лікарняного закладу (військово-лікарської комісії) передати до групи персоналу військової частини НОМЕР_1 у будь який спосіб. Зазначено, що станом на дату розгляду рапорту, підстави прийняття командуванням військової частини рішення щодо продовження виплат відсутні.
При цьому Військовою частиною НОМЕР_1 не прийнято до уваги і не досліджено додані до рапорту ОСОБА_1 документи.
Суд звертає увагу, що травми та поранення отримані позивачем пов`язані із захистом Батьківщини та встановлено ступінь важкості травм та поранень як тяжкий. Вказані обставини підтверджені наявними у матеріалах справи доказами, протилежного сторонами не доведено. А отже - позивач має право на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні, а також виплати за вказаний час грошового забезпечення в повному обсязі.
За таких обставин, суд зазначає, що бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення ОСОБА_1 , в тому числі додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 21.12.2022 по 31.07.2024, є протиправною.
Відтак, належним способом захисту для відновлення порушених прав позивач є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення, в тому числі додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 21.12.2022 по 31.07.2024 з урахуванням раніше виплачених сум.
Згідно частини 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи.
Таким чином, позов підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Під час звернення з даним позовом до суду, позивач судовий збір не сплачував, на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір", тому підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 295 КАС України, суд, -
в и р і ш и в:
Адміністративний позов - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення ОСОБА_1 , в тому числі додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 21.12.2022 по 31.07.2024.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення, в тому числі додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 21.12.2022 по 31.07.2024 з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.