ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/25142/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2026 року
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Львівській обласній державній адміністрації від 26.06.2025 року про відмову позивачу у визначенні статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та видачі посвідчення категорії 2 серії А та зобов`язати відповідача повторно розглянути звернення позивача.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у період з 09.02.1987 по 27.02.1987 у складі будівельної бригади Турківської окремої виробничо-будівельної організації «Карпати» радгоспу «Прикарпаття» виконував роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у селах Мар`янівка, Королівка та Бобер Поліського району Київської області в межах 30-кілометрової зони відчуження. Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 19.04.2019 у справі №458/594/18 встановлено факт його роботи у складі будівельної бригади у період з 09.02.1987 по 27.02.1987 у с.Мар`янівка та с.Королівка Поліського району Київської області з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 30-кілометровій зоні відчуження. Як ліквідатор аварії на ЧАЕС позивач перебуває на обліку у Львівському обласному державному спеціалізованому диспансері радіаційного захисту населення, є особою з інвалідністю. Вважає, що відповідач безпідставно не врахував наведених обставин, відмовивши у видачі посвідчення. Просить позов задовольнити повністю.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що оскаржуване рішення прийняте Комісією з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у межах наданих повноважень, на підставі чинного законодавства та з урахуванням усіх документів, поданих позивачем. Подані позивачем довідки підтверджують виконання робіт у с.Чубинці Сквирського району Київської області, який не включений до зон радіоактивного забруднення. Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 19.04.2019 у справі №458/594/18 встановлено факт виконання робіт у с.Мар`янівка та с.Королівка Поліського району Київської області протягом 19 днів, проте без зазначення конкретних дат або кількості днів перебування у кожному з них; с.Мар`янівка віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, а не до зони відчуження. Факт роботи у с.Бобер судовим рішенням не встановлений; ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 23.09.2024 у справі №458/791/24 у відкритті провадження щодо встановлення такого факту відмовлено. На думку відповідача, документи позивача не підтверджують перебування у зоні відчуження протягом не менше 14 календарних днів у 1987 році, що виключає можливість віднесення його до категорії 2 учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.
Ухвалою судді від 26.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; на підставі п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта та витягом з Реєстру територіальної громади.
У період з 09.02.1987 по 27.02.1987 позивач у складі будівельної бригади Турківської окремої виробничо-будівельної організації «Карпати» радгоспу (АП, ТзОВ) «Прикарпаття» брав участь у роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у населених пунктах Поліського району Київської області.
Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 19.04.2019 у справі №458/594/18 встановлено факт роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , у складі будівельної бригади в період з 09.02.1987 по 27.02.1987 у с.Мар`янівка та с.Королівка Поліського району Київської області з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в 30-км зоні відчуження. Зазначене рішення набрало законної сили 04.06.2019.
Крім того, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 у справі №380/6139/20 визнано протиправним та скасовано рішення комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян Департаменту соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації від 29.11.2019 про відмову ОСОБА_1 у визначенні статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та у видачі посвідчення категорії 2 серії А; зобов`язано Департамент повторно розглянути звернення позивача №2388 від 18.10.2019.
Факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС також підтверджується: довідкою управління сільського господарства Турківської районної державної адміністрації від 11.01.2000 №01/62; довідкою правління колгоспу «Верховина» Турківського району Львівської області від 13.02.1992 №22 та списком осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; довідкою КВСГ «Верховина» від 02.05.2000 №112; довідками АП «Прикарпаття» від 12.10.1999 №18 про заробітну плату за лютий-березень 1987 року та про участь у ліквідації наслідків аварії; довідкою про заробіток для обчислення пенсії.
Відповідно до довідки Львівського обласного державного спеціалізованого диспансеру радіаційного захисту населення від 09.02.2004 №29 позивач перебуває на обліку як ліквідатор аварії на ЧАЕС, інвалід ІІ групи (загальне захворювання) у зв`язку з низкою захворювань.
Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 10 ААА позивачу встановлено першу групу інвалідності (з дитинства).
20.05.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видачу посвідчення учасника ліквідації аварії.
За результатами розгляду такої заяви рішенням комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Львівській обласній державній адміністрації від 26.06.2025 (витяг з протоколу №63) позивачу відмовлено у видачі посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» категорії 2 серії А. Підставою для відмови, як зазначено у витягу з протоколу та у відзиві відповідача, є те, що рішенням Турківського районного суду Львівської області від 19.04.2019 у справі №458/594/18 не визначено конкретних дат або кількості днів перебування позивача у кожному з населених пунктів – с.Мар`янівка та с.Королівка, а отже, на думку комісії, не встановлено, скільки днів позивач перебував саме у зоні відчуження, а скільки – поза нею; крім того, факт роботи у с.Бобер судовим рішенням не встановлений.
Не погодившись з рішенням комісії від 26.06.2025, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Змістом спірних правовідносин є відповідність оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень критеріям, визначеним у ч.2 ст.2 КАС України.
Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.
Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я визначає Закон України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі – Закон №796-ХІІ).
Стаття 10 вказаного Закону встановлює, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
У ст.14 Закону №796-ХІІ визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. До категорії 2 належать, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження:
- з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів;
- з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів;
- у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи;
- евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття);
- особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення.
Підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами (ч.3 ст.15 Закону №796-ХІІ).
Згідно з ч.4 ст.65 Закону №796-ХІІ, видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (далі – Порядок №551).
Відповідно до п.4 Порядку №551, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. по 31 грудня 1986 р. - не менше п`яти, а в 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році» (категорія 2) серії А синього кольору.
За змістом з п.11 Порядку №551, посвідчення видаються уповноваженими органами за зареєстрованим або фактичним місцем проживання особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії). Посвідчення видаються, зокрема: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів:
- довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження;
- довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження.
Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний строк з дня надходження необхідних документів до уповноважених органів. Рішення про відмову у видачі посвідчення може бути оскаржено у судовому порядку.
Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, до яких належать зона відчуження, зона безумовного (обов`язкового) відселення, зона гарантованого добровільного відселення та зона посиленого радіоекологічного контролю.
Згідно із зазначеним переліком село Королівка Поліського району Київської області віднесено до зони безумовного (обов`язкового) відселення, а село Мар`янівка Поліського району Київської області – до зони гарантованого добровільного відселення.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що для віднесення особи до категорії 2 учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за роботу у 1987 році та видачі посвідчення серії А необхідним є встановлення таких юридичних фактів: безпосередня участь особи у роботах, пов`язаних з усуненням наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у зоні відчуження; виконання таких робіт протягом не менше 14 календарних днів. При цьому перелік документів, на підставі яких регіональною комісією встановлюється статус учасника ліквідації, не є вичерпним; такий факт може бути підтверджений будь-якими первинними документами, зокрема рішенням суду про встановлення відповідного юридичного факту, що набрало законної сили.
Подібний підхід до правозастосування при вирішенні близьких за змістом правовідносин застосовано Верховним Судом у постанові від 24.07.2018 (справа №524/2062/17), в якій сформульовано висновок, що довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, не обмежується лише довідкою форми №122; такий факт може бути підтверджений іншими первинними документами.
Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 19.04.2019 у справі №458/594/18, яке набрало законної сили 04.06.2019, встановлено факт роботи ОСОБА_1 у складі будівельної бригади в період з 09.02.1987 по 27.02.1987 у с.Мар`янівка та с.Королівка Поліського району Київської області з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в 30-кілометровій зоні відчуження. Загальна тривалість періоду роботи становить 19 календарних днів.
З огляду на вимоги ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, в одній справі, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи. Відтак факт роботи позивача у період з 09.02.1987 по 27.02.1987 у с.Мар`янівка та с.Королівка Поліського району Київської області з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 30-кілометровій зоні відчуження є преюдиціальним для цієї справи та не підлягає повторному доказуванню чи переоцінці. Суд адміністративної юрисдикції не вправі переглядати кваліфікацію території, що міститься у рішенні суду, яке набрало законної сили, у цивільній справі №458/594/18.
Суд відхиляє посилання відповідача на те, що судовим рішенням не визначено конкретних дат або кількості днів перебування позивача у кожному з населених пунктів окремо, а тому неможливо встановити кількість днів роботи саме у зоні відчуження, є помилковими з огляду на те, що рішенням Турківського районного суду Львівської області від 19.04.2019 у справі №458/594/18 встановлено факт роботи позивача саме у 30-кілометровій зоні відчуження. Зміст ст.14 Закону №796-ХІІ та п.4 Порядку №551 не вимагає диференціації періоду роботи за окремими населеними пунктами в межах зони відчуження. Юридично значимим є загальна тривалість роботи у зоні відчуження протягом календарного року, а не розподіл цього періоду між окремими населеними пунктами.
Загальний період роботи позивача у зоні відчуження – 19 календарних днів – перевищує мінімальний поріг, передбачений п.2 ч.1 ст.14 Закону №796-ХІІ та п.4 Порядку №551 для віднесення до категорії 2 за роботу у 1987 році (не менше 14 календарних днів).
Доводи відповідача про те, що с.Мар`янівка віднесене до зони гарантованого добровільного відселення, а не до зони відчуження, не можуть бути взяті судом до уваги з огляду на наступне. Кваліфікація території, на якій позивач виконував роботи, як 30-кілометрової зони відчуження міститься у рішенні Турківського районного суду Львівської області від 19.04.2019 у справі №458/594/18. Це рішення в установленому порядку не оскаржене, не змінене та не скасоване, набрало законної сили та має преюдиціальне значення для цієї справи. Відповідач не позбавлений був права в межах цивільного провадження порушувати питання про правильність зазначеної кваліфікації, проте не скористався ним. У межах адміністративного судочинства повторна перевірка чи переоцінка цього факту не допускається.
Також не можуть бути підставою для відмови у видачі посвідчення доводи відповідача щодо ненадання позивачем первинних документів (наказів про відрядження, табелів обліку робочого часу, шляхових листів). З моменту виконання позивачем робіт минуло понад 38 років. Згідно з довідкою колгоспу «Верховина» Турківського району Львівської області від 02.05.2000 №112 «командіровочне» посвідчення, виписане ОСОБА_1 , у господарстві не збереглося, оскільки документи зберігалися лише протягом трьох років. Об`єктивна неможливість надання позивачем первинних документів через їх знищення не може бути поставлена позивачу у вину при вирішенні питання про надання статусу, тим більше, що відповідний факт встановлений судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Стосовно посилань відповідача на те, що факт роботи позивача у с.Бобер Поліського району Київської області судовим рішенням не встановлений, а ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 23.09.2024 у справі №458/791/24, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 24.02.2025, у відкритті провадження щодо встановлення такого факту відмовлено, суд зазначає таке. Для віднесення позивача до категорії 2 учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за роботу у 1987 році достатнім є встановлення факту роботи у зоні відчуження не менше 14 календарних днів. Цей факт підтверджується вже встановленим у справі №458/594/18 періодом роботи у с.Мар`янівка та с.Королівка тривалістю 19 календарних днів. Невстановлення додатково факту роботи у с.Бобер не впливає на висновок суду в цій справі та не є самостійною підставою для відмови у видачі посвідчення.
За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, суд приходить висновку, що в комісії з визначення статусу були наявні усі необхідні документи та підстави для прийняття рішення про видачу позивачу посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році» категорії 2 серії А, а саме: рішення суду, що набрало законної сили, яким встановлено факт роботи позивача у складі будівельної бригади у період з 09.02.1987 по 27.02.1987 у 30-кілометровій зоні відчуження з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; перевищення загальною тривалістю роботи (19 календарних днів) мінімально необхідної кількості днів (14 календарних днів) для віднесення до категорії 2 за роботу у 1987 році; перебування позивача на обліку як ліквідатора аварії на ЧАЕС у Львівському обласному державному спеціалізованому диспансері радіаційного захисту населення. Інших підстав для відмови у видачі посвідчення, передбачених Порядком №551, відповідачем не наведено.
Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з урахуванням встановленого Кодексом адміністративного судочинства України обов`язку доведення правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, суд приходить висновку, що оскаржуване рішення комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Львівській обласній державній адміністрації від 26.06.2025 (витяг з протоколу №63) про відмову ОСОБА_1 у видачі посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» категорії 2 серії А прийнято необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а отже, таке не відповідає критеріям, визначеним у ч.2 ст.2 КАС України, та підлягає визнанню протиправним і скасуванню.
З огляду на наведене та зважаючи на те, що завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення (вчинення дій) суб`єктом владних повноважень, то порушене право позивача у даному випадку підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути звернення ОСОБА_1 про надання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видачу посвідчення категорії 2 серії А з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню повністю.
Щодо судового збору, то згідно з п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від його сплати, а відтак розподіл на підставі ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.
Керуючись ст.ст.2, 5, 22, 72-77, 78, 90, 139, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Львівській обласній державній адміністрації від 26.06.2025 (витяг з протоколу №63) про відмову ОСОБА_1 у видачі посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» категорії 2 серії А.
Зобов`язати Департамент соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації повторно розглянути звернення ОСОБА_1 про надання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видачу посвідчення категорії 2 серії А з урахуванням висновків, викладених у мотивувальній частині цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.