ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2026	м. Дніпро	Справа № 904/1577/25	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О., розглянувши без повідомлення (виклику) представників сторін заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кьюпарт" про ухвалення додаткового рішення у справі
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кьюпарт" (Дніпропетровська обл., м. Дніпро) 
до Товариства з обмеженою відповідальністю MW Precision Part GmbH (Федеративна Республіка Німеччина, м. Грос-Біберау) 
про стягнення заборгованості 
СУТЬ СПОРУ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Кьюпарт" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю MW Precision Part GmbH про стягнення заборгованості в розмірі 3476745,01грн, з якої: 3326075,57грн – основного боргу, 114341,62грн – інфляційних втрат та 36328,39грн – трьох відсотків річних. Судові витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2026 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кьюпарт" до Товариства з обмеженою відповідальністю MW Precision Part GmbH про стягнення заборгованості – задоволено частково.
Закрито провадження в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю MW Precision Part GmbH (Eckstra?e 11, 64401 Gro?-Bieberau, Deutschland, nummer der firma: НRВ94539) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кьюпарт" 25000,00 Євро - основного боргу.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю MW Precision Part GmbH (Eckstra?e 11, 64401 Gro?-Bieberau, Deutschland, nummer der firma: НRВ94539) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кьюпарт" 49253 Євро 20 євроцентів - основного боргу, 811 Євро 01 євроцент - трьох відсотків річних, 26474,80грн - витрат по сплаті судового збору.
Відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю MW Precision Part GmbH Eckstra?e 11, 64401 Gro?-Bieberau, Deutschland, nummer der firma: НRВ94539) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кьюпарт" 114341,39грн - інфляційних втрат.
15.05.2026 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кьюпарт" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач просить ухвалити додаткове судове рішення щодо розподілу судових витрат та стягнути з відповідача витрати пов`язані із розглядом справи у загальній сумі 46490,00грн за здійснення перекладу.
За змістом частини першої, третьої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2025 подану позивачем заяву про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи прийнято до розгляду в тому ж порядку, що й розгляд справи та враховуючи, що буде вирішуватись питання лише щодо судових витрат, розгляд заяви позивача проводиться без повідомлення учасників справи. 
Дослідивши заяву позивача про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи, з`ясувавши фактичні обставини, сукупно оцінивши докази, які мають значення для розгляду заяви, господарський суд,-
УСТАНОВИВ:
Позивач зазначає, що при розгляді справи №904/1577/25 ним на виконання ухвал суду неодноразово здійснювався переклад судових документів з української мови на німецьку мову з подальшим нотаріальним засвідченням перекладу.
В обґрунтування понесення витрат на оплату перекладача позивачем подано копії актів прийому-передачі наданих послуг, а саме: 
- акт прийому – передачі виконаних послуг №12/05-1 від 12.05.2025 про переклад документів з української мови на німецьку мову на суму – 10850,00грн;
- акт прийому – передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно рахунку №70 від 12.11. 2025 про переклад документів з української мови на німецьку мову на суму – 9790,00грн;
- акт прийому – передачі виконаних послуг № 26/01-1 від 26.01.2026 про переклад документів з української мови на німецьку мову на суму – 13300,00грн;
- акт прийому – передачі виконаних послуг № 30/03-1 від 30.03.2026 про переклад документів з української мови на німецьку мову на суму – 12550,00грн.
За приписами пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
За змістом статті 123 цього Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, у тому числі, пов`язані із залученням перекладачів.
Статтею 10 Конституції України визначено, що державною мовою в Україні є українська мова. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом.
За положеннями частини першої статті 10 Господарського процесуального кодексу України, господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою.
Приписами частин другої, четвертої, п`ятої статті 127 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Як вбачається з матеріалів справи, докази на підтвердження витрат пов`язаних з розглядом справи подані позивачем до суду в межах передбаченого законом строку.
Наданими позивачем доказами, а саме вищезгаданими актами прийому-передачі наданих послуг підтверджується факт отримання позивачем послуг з перекладу документів на суму 46490,00грн
Оцінюючи цей розмір витрат на оплату перекладача, суд доходить висновку про його співмірність зі складністю справи та їх необхідністю.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим у частині п`ятій статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
Оцінюючи заявлений позивачем до стягнення розмір витрат пов`язаних з розглядом справи з урахуванням критеріїв при їх розподілі, передбачених частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а також зважаючи на критерій розумного розміру, що пропагується й застосовується Європейським судом з прав людини, суд доходить висновку про обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також розумність таких витрат позивача в сумі 46490,00грн, у тому числі й до ціни позову.
Частиною дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
За таких обставин суд не вбачає підстав для відступу від загального правила розподілу судових витрат, визначених частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а тому витрати позивача пов`язані з розглядом справи в сумі 46490,00грн покладаються на відповідача повністю.
На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 120, 123, 129, 178, 233, 238, 239, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -
ВИРІШИВ:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кьюпарт" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат пов`язаних із розглядом справи – задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю MW Precision Part GmbH (Eckstra?e 11, 64401 Gro?-Bieberau, Deutschland, nummer der firma: НRВ94539) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кьюпарт" (49019, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Ударників, буд. 27, ідентифікаційний код 41509131) 46490,00грн – витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 25.05.2026.

Суддя	 	В.О. Татарчук