Справа № 199/1942/26
(3/199/826/26) 
ПОСТАНОВА 
іменем України
27.04.2026         місто Дніпро
Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Дяченко І.В., розглянувши об`єднані в одне провадження справи про адміністративне правопорушення відносно:  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією на особливий період, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП,
за участі: потерпілої – ОСОБА_2 та її представника – адвоката Омеляна О.О., захисника – адвоката Константинова Р.Д., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 
ВСТАНОВИВ:
31.01.2026 о 09:39 годині за адресою: м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, 1-Д, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «JAC Everlast ап3-12», державний номерний знак НОМЕР_2 , перед початком зміни напрямку руху, а саме виконання маневру перестроювання, не впевнився в безпечності свого маневру, в результаті чого створив перешкоду для руху транспортному засобу «AUDІ Q8», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яке рухалось в попутному напрямку в сусідній смузі, тим самим змусив водія транспортному засобу «AUDІ Q8», державний номерний знак НОМЕР_3 , різко змінити напрямок руху, в результаті чого вказаний транспортний засіб здійснив наїзд на перешкоду у вигляді захисних залізних стовпчиків. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «AUDІ Q8», державний номерний знак НОМЕР_3 , отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Крім того, 31.01.2026 о 09:40 годині за адресою: м. Дніпро, вул. Донецьке шосе, 1-Д, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «JAC Everlast ап3-12», державний номерний знак НОМЕР_2 , скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме перед початком зміни напрямку руху – виконання маневру перестроювання, не впевнився в безпеці свого маневру, в результаті чого створив перешкоду для руху транспортному засобу «AUDІ Q8», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яке рухалось в попутному напрямку в сусідній смузі, тим самим змусив водія транспортному засобу «AUDІ Q8», державний номерний знак НОМЕР_3 , різко змінити напрямок руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Після чого водій ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, неодноразово був сповіщений про дату та час слухання справи судовими SMS-повістками, які він отримав: 20.02.2026 о 13:51:57 годині, 24.02.2026 об 11:29:12 годині, 27.02.2026 о 10:39:17 годині, 03.03.2026 о 10:30:39 годині, 10.03.2026 о 10:27:44 годині, 20.04.2026 о 15:21:26 годині та 23.04.2026 о 09:31:27 годині, а також останній повідомлявся через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. 
Заяв чи клопотань від останнього про розгляд справи за його участю не надходило.
24.02.2022 Рада Суддів України відповідно до статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про Раду суддів України, затвердженого Х позачерговим з`їздом суддів України 16.09.2010 (із подальшими змінами) прийняла рішення № 9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень Вищої ради правосуддя та воєнних дій з боку російської федерації. Серед іншого, Рада Суддів України вирішила: Звернути увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена.
02.03.2022 Рада Суддів України надала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, у яких зазначила, що особливості роботи суду визначаються виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні, а при визначенні умов роботи суду у воєнний час необхідно керуватися реальними поточними обставинами, що склалася в регіоні.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.08.2018 (справа №11-237сап18) звертає увагу на те, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч. 1ст. 268 КУпАП, не є абсолютним, а суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням, як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N50966/99 від 14.10.2003).
Відповідно до договору на надання правової (правничої) допомоги № 09/02/26 від 09.02.2026 інтереси ОСОБА_1 в суді представляє адвокат Константинов Р.Д.
За вказаних обставин, враховуючи реальні поточні обставини, що склалися у місті Дніпро, а також те, що робота Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра не припинена, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 , будучі неодноразово повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання, тобто добросовісно не виконав процесуальні обов`язки, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність, враховуючи і те, що інтереси ОСОБА_1 в суді представляє адвокат Константинов Р.Д.

В судовому засіданні, яке відбулось 24.02.2026, потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 31.01.2026 приблизно о 09:40 годині, вона, керуючи транспортним засобом «Audi Q8», державний номерний знак НОМЕР_3 , рухалась в м. Дніпро по вул. Донецьке шосе в бік правого берега, в крайній правій смузі для руху. Швидкість руху транспортного засобу, яким вона керувала не перевищувала 70 км/г. В центральній смузі для руху рухався автомобіль-бензовоз марки «JAC Everlast ап3-12», державний номерний знак НОМЕР_2 , з трохи меншою швидкістю для руху, під керуванням водія ОСОБА_1 . Коли вона наблизилась передньою частиною свого автомобіля до задніх коліс бензовоза, останній почав маневрувати на смугу, де вона рухалась. В свою чергу, з метою уникнення зіткнення, вона почала гальмувати та викрутила руль праворуч, внаслідок чого її автомобіль правою частиною врізався в бордюр та металеві стовпи – огорожу зупинки громадського транспорту, яка розташована по вул. Донецьке шосе, 1-Д в м. Дніпро. Після чого транспортний засіб, яким вона керувала, розвернуло та він зупинився. В свою чергу водій бензовоза ОСОБА_1 , не зупиняючись, поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди. 
Після чого, в судовому засіданні, яке відбулось 10.03.2026, потерпілою ОСОБА_2 було уточнено, що швидкість руху транспортного засобу «Audi Q8», державний номерний знак НОМЕР_3 , яким вона керувала, становила 60 км/г. 

У судовому засіданні 27.02.2026 захисник - адвокат Константинов Р.Д., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , зазначив, що зі складеним протоколом ОСОБА_1 не згоден та долучив до матеріалів справи письмові пояснення останнього щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди за його участю.
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 31.01.2026 близько 09:39 годині він, керуючи транспортним засобом «JAC Everlast ап3-12», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався по центру середньої (другої) смуги вул. Донецьке шосе м. Дніпро, зі сторони вул. Матли у напрямку до вул. Шолохова. Автомобіль був у технічно справному стані і рухався зі швидкістю 45 км/г по мокрому асфальтованому покриттю, яке по ходо його напрямку було горизонтальним. Попереду його автомобіля рухався автомобіль «Рено Дастер», швидкість руху якого була меншою ніж швидкість руху його автомобіля, тому він увімкнув світловий покажчик правого повороту. Впевнившись, що автомобіль, який рухався по центру правої смуги руху з приблизною швидкістю 70 км/г, перебував на достатній відстані від його автомобіля, він розпочав виконання маневру перестроювання на праву (першу) смугу для руху. В момент зміни ним напрямку руху для перестроювання, відстань від передньої частини автомобіля «Audi Q8» до задньої частини його автомобіля була не менше 30 м. Коли його автомобіль вже перестроївся на праву смугу для руху, він почув звук удару. Чи вмикались лампи світлових покажчиків поворотів на його автомобілі він не знає, оскільки йому їх не видно з робочого місця водія, але важіль на кермі, який їх вмикає він повертав та чув звукову сигналізацію, що вони ввімкнені. Перед виїздом всі лампи світлових та сигнальних ліхтарів автомобіля працювали. Оскільки його транспортний засіб не контактував з іншими автомобілями, при цьому дистанція між його автомобілем та автомобілем «Audi Q8» була достатньою для виконання маневру і він своїми діями не створював іншим учасникам дорожнього руху небезпеки чи перешкоди аварійного характеру, то і продовжив подальший рух в наміченому напрямку. Він не вважає себе винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, на його думку причиною дорожньо-транспортної пригоди є дії водія автомобіля «Audi Q8», яка рухаючись з перевищенням швидкості руху в населеному пункті, замість зниження швидкості на займаній смузі при достатній дистанції до його автомобіля, зманеврувала вправо, що призвело до виїзду її автомобіля за межу проїзної частини дороги та наїзду на нерухомі перешкоди. 

Крім того, в судовому засіданні 27.02.2026 захисником - адвокатом Константиновим Р.Д., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , до матеріалів справи долучено додаткові докази, а самеоптичний носії інформації із відеозаписом з камер відеоспостереження «Безпечне місто», на якому зафіксовані обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 31.01.2026 о 09:39 годині у м. Дніпрі по вул. Донецьке шосе, 1-Д, за участі водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Проти долучення такого доказу та їх дослідження потерпіла ОСОБА_2 та її представник – адвокат Омелян О.О. не заперечували.

Також в судовому засіданні 27.02.2026 захисником - адвокатом Константиновим Р.Д., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , до матеріалів справи долучено додаткові докази, а саме висновок експерта № 10.1/005-Д від 02.03.2026, проведений за клопотанням сторони захисту. 
Проти долучення такого доказу та їх дослідження потерпіла ОСОБА_2 та її представник – адвокат Омелян О.О. також не заперечували.
Відповідно до вказаного висновку експерта № 10.1/005-Д від 02.03.2026 в зафіксованій дорожній обстановці: - водій автомобіля «JAC» ОСОБА_1 для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 9.2. (ч. «б»), 9.4., 10.1. та 10.3. Правил дорожнього руху; - водій автомобіля «Audi» ОСОБА_2 , для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна була діяти відповідно до вимог п.п. 10.1., 12.3., 12.4. та 12.9. (ч. «б») Правил дорожнього руху. В контексті відомостей, які викладені водієм ОСОБА_1 : - очевидна практична можливість уникнення даної ДТП для водія автомобіля «JAC» ОСОБА_1 не визначалась його односторонніми діями, тобто він не міг запобігти пригоді шляхом своєчасного виконання тих чи інших норм цих Правил (не мав можливості запобігти пригоді – наїзду автомобілем «Audi» на нерухому перешкоду); - водій автомобіля «Audi» ОСОБА_2 мала у своєму розпорядженні технічну можливості запобігти зіткненню транспортних засобів шляхом своєчасного вжиття заходів до службового зниження швидкості, тобто без прийняття ефективних (екстрених) заходів до запобігання події зі зниженням швидкості до швидкості руху автомобіля «JAC» на займаній (першій) смузі руху і тим самим запобігти наїзду на нерухому перешкоду. В контексті відомостей, які викладені водієм ОСОБА_1 : - дії водія автомобіля «JAC» ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п. 9.2. (ч. «б»), 9.4., 10.1. та 10.3. Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору не перебувало у причинному зв`язку з настанням події даної ДТП – не було причиною її виникнення; - дії водія автомобіля «Audi» ОСОБА_2 : 1) не відповідали вимогам п.п. 10.1. та 12.3. Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебувало у причинному зв`язку з настанням події даної ДТП – було причиною її виникнення і застосований водієм маневр був технічно не обґрунтованим; 2) не відповідали вимогам п.п. 12.4. та 14.9. (ч. «б») Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору не перебувало у причинному зв`язку із настанням події даної ДТП – не було причиною її виникнення. В зафіксованих умовах місця пригоди водій ОСОБА_1 своїми діями не змушував інших учасників дорожнього руху до запобігання пригоді шляхом застосування гальмування чи маневрування з максимальною інтенсивністю і вони перебували в дорожній обстановці, яка становила «факультативну» основу, для прийняття рішення про вжиття запобіжних заходів – не створював водієві ОСОБА_2 небезпечної обстановки. В ході проведеного дослідження встановлено, що відомості викладені: - в поясненнях водія ОСОБА_2 в частині того, що в момент зміни автомобілем «JAC» напрямку руху: 1) автомобіль «Audi» рухався по першій (правій) смузі руху; 2) значення швидкості руху автомобіля «Audi» було не більше 70 км/г; 3) автомобіль «JAC» перебував у другій смузі руху; - в поясненнях водія ОСОБА_1 в частині того, що в момент зміни його автомобілем напрямку руху: 1) швидкість руху автомобіля «Audi» була 70 км/г, а автомобіля «JAC» - 45 км/г; 2) автомобіль «Audi» рухався по центру першої смуги для руху, а автомобіль «JAC» по центру другої смуги для руху; 3) дистанція між транспортними засобами (відстань від передньої частини автомобіля «Audi» до задньої частини автомобіля «JAC») була 30 м, могли мати місце, оскільки вони не можуть бути спростовані чи підтверджені проведеним експертним дослідженням, а тому вони були прийняті для дослідження обставин і механізму пригоди, яке необхідне для відповіді на поставлені питання.
Приймаючи до уваги невизнання своєї вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , враховуючи зміст пояснень потерпілої ОСОБА_2 , де кожен із учасників дорожньо-транспортної пригоди наполягають на своїй версії розвитку механізму вказаної пригоди, враховуючи вищевказаний висновок експерта, проведений на виконання заяви сторони захисту, в якій стороною захисту були відображені вихідні дані, зважаючи на те, що для встановлення швидкості руху автомобілів, якими керували водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , часу, який минув з моменту зміни напрямку автомобілем, яким керував ОСОБА_1 , до моменту поява із-за нього автомобіля, яким керувала ОСОБА_2 , а також механізму дорожньо-транспортної пригоди, а також відповідності дій водіїв транспортних засобів технічним вимогам Правил дорожнього руху, а також для з`ясування питання спроможності показів водіїв щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди, постановою суду від 11.03.2026 було призначено комплексну судову фототехнічну та автотехнічну експертизу. 
Після повернення справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 з експертної установи, представник потерпілої – адвокат Омелян О.О. був ознайомлений з висновком експерта. Просив суд визнати винуватим водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, виходячи із висновку експерта. 
Сторона захисту також була ознайомлена з висновком експерта. В судовому засіданні 27.04.2026 адвокатом Константиновим Р.Д. було заявлено клопотання про закриття провадження по об`єднаній в одне провадження справі відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування даного клопотання адвокат вказує, що транспортний засіб, який керував водій ОСОБА_1 , рухався на достатній відстані від транспортного засобу, яким керувала потерпіла ОСОБА_2 , для здійснення маневру перестрювання в смугу, де рухалась потерпіла. Крім того, сторона захисту зауважила, що контакту між транспортним засобом «JAC Everlast ап3-12», який керував ОСОБА_1 та транспортним засобом «Audi Q8», який керувала потерпіла ОСОБА_2 , у зв`язку з чим водій ОСОБА_1 участі у даній дорожньо-транспортній ситуації не приймав, своїми діями не створював іншим учасникам дорожнього руху небезпеки чи перешкоди аварійного характеру, то і продовжив подальший рух в наміченому напрямку. На думку захисника – адвоката Константинова Р.Д. причиною дорожньо-транспортної пригоди є дії водія автомобіля «Audi Q8», яка рухаючись з перевищенням швидкості руху в населеному пункті, замість зниження швидкості на займаній смузі при достатній дистанції до його автомобіля, зманеврувала вправо, що призвело до виїзду її автомобіля за межу проїзної частини дороги та наїзду на нерухомі перешкоди. 
Разом з тим, захисник – адвокат Константинов Р.Д., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , заявив клопотання про виклик в судове засідання судового експерта ОСОБА_3 та судового експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Решетнікова С.Ю. для роз`яснення складених ними висновків, оскільки вказані висновки судових експертів містять суперечності між собою.
Представник потерпілої – адвокат Омелян О.О. заперечував проти задоволення клопотання захисника – адвоката Константинова Р.Д., який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Вивчивши заявлене клопотання сторони захисту, вислухавши думку потерпілої сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що клопотання захисника – адвоката Константинова Р.Д., який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. 
У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).
Так, нормами КУпАП не врегульовано порядок допиту судового експерта з метою роз`яснення складеного висновку експерта, однак інші кодекси України, зокрема, Кримінальний процесуальний кодекс України, містить відповідні правові норми, тому суд вважає, що при розгляді даного питання підлягає застосуванню аналогія закону, а саме положення КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 101 КПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.
Одним із способів перевірки достовірності висновку експерта у кримінальному провадженні є допит експерта. Допит експерта можливий лише після надання ним письмового висновку та не повинен виходити за межі проведеного дослідження. Отже, він проводиться згідно з загальними правилами проведення допиту (ст.ст. 223, 224 КПК України).
Допит експерта є процесуальною дією, яка може здійснюватися як в ході досудового розслідування, так і під час судового розгляду.
Процесуальний порядок та предмет допиту експерта у суді визначений ст. 356 КПК України. Метою допиту експерта є отримання судом роз`яснення або доповнення до наданого ним висновку (експерт роз`яснює і доповнює висновок від свого імені на підставі раніше проведених ним досліджень).
Кожна сторона відповідно до ч. 9 ст. 101 КПК України має право звернутися до суду з клопотанням про виклик експерта для допиту під час судового розгляду для роз`яснення чи доповнення наукового висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 356 КПК України, за клопотанням сторони провадження або за власною ініціативою суд має право викликати експерта для допиту для роз`яснення висновку.
Допит експерта спрямований на роз`яснення термінології, окремих формулювань, з`ясування методу дослідження, уточнення компетенції експерта, пояснення розбіжностей між обсягом поставлених питань і висновками експерта, на з`ясування суперечностей між висновком експерта й іншими наявними в справі доказами.
За змістом ч. 3 ст. 356 КПК України експерту можуть бути поставлені запитання щодо наявності в експерта спеціальних знань та кваліфікації з досліджуваних питань (освіти, стажу роботи, наукового ступеня тощо), дотичних до предмета його експертизи; використаних методик та теоретичних розробок; достатності відомостей, на підставі яких готувався висновок; наукового обґрунтування та методів, за допомогою яких експерт дійшов висновку; застосовності та правильності застосування принципів та методів до фактів кримінального провадження; інші запитання, що стосуються достовірності висновку.
Одночасно суд наголошує, що допит експерта має на меті роз`яснення термінології, окремих формулювань, з`ясування методу дослідження, уточнення компетенції експерта, пояснення розбіжностей між обсягом поставлених запитань і висновками експерта, встановлення суперечностей між висновком експерта й іншими наявними у справі доказами.
Разом з тим суд вказує, що висновки судового експерта ОСОБА_3 , наданих за наслідками проведення судової автотехнічної експертизи за ініціативи сторони захисту, а також висновки судового експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № КСЕ-19/104-26/9421 від 09.04.2026 за своїм змістом відповідають вимогам закону, а заявлене стороною захисту клопотання не містить переконливих доводів неповноти, неясності чи необґрунтованості висновків експертизи, заявлене з метою затягування розгляду справи.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання захисника – адвоката Константинова Р.Д., який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про виклик в судове засідання судового експерта Драгана В.М. та судового експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Решетнікова С.Ю. для роз`яснення складених ними висновків, є необґрунтованим, тому в його задоволенні необхідно відмовити.

Також, захисник – адвокат Константинов Р.Д., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , заявив клопотання про долучення до матеріалів справи доказів залучення експертів ДНІІСЕ для проведення автотехнічної експертизи по даній справі, а також, враховуючи, що на даний час сторона захисту не отримала висновок експерта, захисник – адвокат Константинов Р.Д. просив відкласти розгляд справи на іншу дату.
Представник потерпілої – адвокат Омелян О.О. заперечував проти задоволення клопотання захисника – адвоката Константинова Р.Д., який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Вивчивши заявлене клопотання сторони захисту, вислухавши думку потерпілої сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що клопотання захисника – адвоката Константинова Р.Д., який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задоволенню не підлягає, з огляду на те, що по даній справі судом була призначена як за клопотанням сторони захисту, так і за клопотанням потерпілої сторони комплексна експертиза фотозображень та технічних засобів їх виготовлення, а також обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод, на вирішення якої експерту були надані вихідні дані, зазначені стороною захисту, тому суд вважає, що заявлене стороною захисту клопотання не містить переконливих доводів неповноти, неясності чи необґрунтованості висновків експертизи та приходить до висновку, що таке клопотання заявлене з метою затягування розгляду справи.
Інших доповнень або клопотань сторона захисту суду не надала.

Вислухавши пояснення потерпілої ОСОБА_2 , думки представника потерпілої – адвоката Омеляна О.О., який просив суд визнати винуватим водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень та захисника – адвоката Константинова Р.Д., який просив суд закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, вивчивши письмові пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали об`єднаної в одне провадження справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: 
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 579908 від 31.01.2026, який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та такий, що складений повноважною особою згідно з вимогами КУпАП, у ньому вказана правова кваліфікація адміністративного правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про адміністративну відповідальність, викладені фактичні обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для повного розуміння суті висунутого проти ОСОБА_1 звинувачення за ст. 122-4 КУпАП. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомлений. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв. Згідно протоколу слідує, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ОСОБА_1 ), роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, а також положень ст. 268 КУпАП; 
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 579893 від 31.01.2026, який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та такий, що складений повноважною особою згідно з вимогами КУпАП, у ньому вказана правова кваліфікація адміністративного правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про адміністративну відповідальність, викладені фактичні обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для повного розуміння суті висунутого проти ОСОБА_1 звинувачення за ст. 124 КУпАП. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомлений. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв. Згідно протоколу слідує, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ОСОБА_1 ), роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, а також положень ст. 268 КУпАП;
- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 31.01.2026, в якій зафіксована ділянка місцевості, на якій у вказану вище дату сталась дорожньо-транспортна пригода та які завдані транспортному засобу «AUDІ Q8», державний номерний знак НОМЕР_3 , яким керувала водійка ОСОБА_2 , механічні пошкодження. Вказана схема є об`єктивним доказом, оскільки підписана водієм ОСОБА_2 та поліцейським без будь-яких зауважень;
- відеозаписом, долученим до матеріалів справи за клопотанням сторони захисту, який переглянуто судом за участі всіх учасників справи, відповідно до якого вбачається, як у вказану в протоколі дату, час та місці, транспортний засіб «JAC Everlast ап3-12», державний номерний знак НОМЕР_2 , перед початком зміни напрямку руху, а саме виконання маневру перестроювання, не впевнився в безпечності свого маневру, в результаті чого створив перешкоду для руху транспортному засобу «AUDІ Q8», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яке рухалось в попутному напрямку в сусідній смузі, тим самим змусив водія транспортному засобу «AUDІ Q8», державний номерний знак НОМЕР_3 , різко змінити напрямок руху, в результаті чого вказаний транспортний засіб здійснив наїзд на перешкоду у вигляді захисних залізних стовпчиків. В свою чергу водій транспортного засобу «JAC Everlast ап3-12», державний номерний знак НОМЕР_2 , не зупиняючись, поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди;  
- висновком експерта № КСЕ-19/104-26/9421 від 09.04.2026 за експертними спеціальностями 6.1 та 10.1 (комплексна експертиза фотозображень та технічних засобів їх виготовлення, а також обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод), у відповідності до якого слідує, що:
1. Середня розрахункова швидкість руху автомобіля «JAC Everlast ап3-12», державний номерний знак НОМЕР_2 , згідно кадрів відеограми «ДТП від 31.01.2026. мр4» складає близько 50,4 км/г. 
Визначити швидкість руху транспортного засобу «AUDІ Q8», державний номерний знак НОМЕР_3 , згідно кадрів відеограми «ДТП від 31.01.2026. мр4», не надається можливим, оскільки точне позиціонування даного автомобіля відносно сталих орієнтирів або контрольних точок неможливе. 
2. Згідно кадрів відеограми «ДТП від 31.01.2026. мр4» з моменту початку зміни напрямку руху автомобіля «JAC Everlast ап3-12», державний номерний знак НОМЕР_2 , праворуч до моменту появи в кадрі автомобіля «AUDІ Q8», державний номерний знак НОМЕР_3 , який знаходиться праворуч від автомобіля «JAC Everlast ап3-12», минуло 2,21 секунди. 
3. Пояснення водія транспортного засобу «JAC Everlast ап3-12», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 в частині фази зближення транспортних засобів, а саме відстані, яка була між транспортним засобом в момент початку зміни напрямку руху автомобіля «JAC Everlast ап3-12» праворуч або швидкостей руху транспортного засобу, з технічної точки зору не спроможні із розрахунків та графічних побудов, наведених в дослідницькій частині.
З технічної точки зору пояснення водія ОСОБА_2 в частині фази зближення транспортних засобів цілком спроможні і не суперечать фактичним даним, отриманим з відеозапису події дорожньо-транспортної пригоди, а також підтверджені проведеними математичними розрахунками та графічними побудовами.
4. У даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «JAC Everlast ап3-12», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 повинен був діяти згідно вимог п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України. 
У даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «AUDІ Q8», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_2 повинна була діяти згідно вимог п.п. 10.1, 12.3, 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху України. 
5. Технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем «AUDІ Q8», державний номерний знак НОМЕР_3 , для водія автомобіля «JAC Everlast ап3-12», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 встановлювалась виконанням ним вимог п.п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України, для чого не було будь-яких перешкод технічного характеру, які не дозволяли би йому їх виконати. 
У даній дорожній обстановці водій автомобіля «AUDІ Q8», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_2 не мала технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «JAC Everlast ап3-12», державний номерний знак НОМЕР_2 , шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування та знаходилась в аварійній ситуації.
6. При заданому механізмі пригоди, дії водія автомобіля «JAC Everlast ап3-12», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Дії водія автомобіля «AUDІ Q8», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_2 при заданому механізмі пригоди не відповідали вимогам п.п. 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху України. 
Надаючи оцінку вказаному вище висновку експерта, який є повним, обґрунтованим та за своїм змістом відповідає вимогам закону, суд приймає до уваги механізм розвитку дорожньо-транспортної пригоди та висновки, яких дійшов судовий експерт, згідно даної дорожньо-транспортної ситуації та при заданих учасниками дорожньо-транспортної пригоди вихідних даних. Зокрема, з технічної точки зору, в даній дорожньо-транспортній ситуації та при заданих вихідних даних, в даній дорожній обстановці водій автомобіля «JAC Everlast ап3-12», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 повинен була діяти відповідно до вимог п.п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України. При заданому механізмі пригоди дії водія автомобіля «JAC Everlast ап3-12» ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. 
Разом тим, суд зауважує, що під час проведення комплексної судової фототехнічної та автотехнічної експертизи за експертними спеціальностями 6.1 та 10.1 (комплексна експертиза фотозображень та технічних засобів їх виготовлення, а також обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод) судовим експертом встановлено, що у даній дорожньо-транспортній ситуації водію ОСОБА_2 , при керуванні автомобілем «AUDІ Q8», державний номерний знак НОМЕР_3 , необхідно було здійснювати рух зі швидкістю, яка не перевищує дозволену у населеному пункті 50,0 км/г, а з моменту виникнення небезпеки для руху, останній необхідно було негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого нею автомобіля, також при зміні напрямку руху керованого нею автомобіля праворуч, повинна була впевнитись, що це буде безпечним та не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам руху, тобто водій ОСОБА_2 повинна була діяти згідно вимог п.п. 10.1, 12.3, 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху України. 
Однак, у даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення з транспортним засобом «JAC Everlast ап3-12», державний номерний знак НОМЕР_2 , для водія автомобіля «AUDІ Q8», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_2 визначалося порівнянням відстані, яка була між автомобілями в момент виникнення небезпеки водію ОСОБА_2 в момент зміни напрямку руху праворуч вантажним автомобілем, з відстанню, якої було б достатньо, щоб при своєчасному експертному гальмуванні водієм ОСОБА_2 , транспортні засоби не увійшли в контакт один з одним. 
Слід зазначити, що відстань між автомобілями в момент виникненням небезпеки для руху буде достатньою у випадках, коли один з автомобілів, водію якого виникає небезпека, перебуває позаду іншого. У випадках коли автомобіль, водію якого виникає небезпека, вже наздогнав інший попутний автомобіль та перебуває збоку від нього, відстань, яка була між автомобілями в момент виникнення небезпеки, буде від`ємною. 
В даній дорожньо-транспортній ситуації відстань, яка була між автомобілями в момент виникнення небезпеки, є від`ємною, а тому будь-яка визначена відстань, якої було б достатньо, щоб при своєчасному експертному гальмуванні, транспортні засоби не увійшли в контакт один з одним буде більшою, тому навіть своєчасне застосування водієм ОСОБА_2 заходів екстреного гальмування за умов прямолінійного руху не виключало б зіткнення, тобто у даній дорожній обстановці водій автомобіля «AUDІ Q8», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_2 не мала технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «JAC Everlast ап3-12», державний номерний знак НОМЕР_2 , шляхом застосування екстреного гальмування в займаній смузі руху.
Коли водії не мають технічної можливості уникнути зіткнення, вони опиняються в умовах аварійної ситуації, тому в таких ситуаціях такі водії діють для збереження життя і здоров`я як свого, так і інших учасників руху і такі дії потребують оцінки суб`єктивних якостей водія (самовладання, швидкості прийняття рішень при зміні дорожньої обстановки, навиків керування транспортних засобів, психологічного стану тощо).
Враховуючи, що водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «AUDІ Q8», державний номерний знак НОМЕР_3 , здійснювала рух зі швидкістю 60,0 км/г, а дозволена швидкість руху в населених пунктах не повинна була перевищувати 50,0 км/г, то її дії при заданому механізмі пригоду, не відповідали вимогам п.п. 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху України. Однак, в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_2 не мала би технічної можливості уникнути зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування в займаній смузі руху, навіть за умови руху з дозволеною швидкістю з тих же причин, що були наведені вище. 
Доводи сторони захисту про те, що вини водія ОСОБА_1 у даній пригоді немає, суд вважає необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки вони спростовані як показами потерпілої ОСОБА_2 , наданими в судовому засіданні, згідно з якими в момент наближення передньої частини автомобіля, яким вона керувала, до задніх коліс бензовоза, водій останнього почав маневрувати на смугу, де вона рухалась. В свою чергу, з метою уникнення зіткнення, вона почала гальмувати та викрутила руль праворуч, внаслідок чого її автомобіль правою частиною врізався в бордюр та металеві стовпи – огорожу зупинки громадського транспорту, яка розташована по вул. Донецьке шосе, 1-Д в м. Дніпро. Після чого транспортний засіб, яким вона керувала, розвернуло та він зупинився. В свою чергу водій бензовоза ОСОБА_1 , не зупиняючись, поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди, які з технічної точки зору є цілком спроможними і не суперечать технічному сенсу, так і письмовими матеріалами об`єднаної в одне провадження справи, а саме: схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 31.01.2026, в якій зафіксована ділянка місцевості, на якій у вказану вище дату сталась дорожньо-транспортна пригода та які завдані транспортному засобу «AUDІ Q8», державний номерний знак НОМЕР_3 , яким керувала водійка ОСОБА_2 , механічні пошкодження та висновком експерта № КСЕ-19/104-26/9421 від 09.04.2026 за експертними спеціальностями 6.1 та 10.1 (комплексна експертиза фотозображень та технічних засобів їх виготовлення, а також обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод), відповідно до якого технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем «AUDІ Q8», державний номерний знак НОМЕР_3 , для водія автомобіля «JAC Everlast ап3-12», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 встановлювалась виконанням ним вимог п.п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України, для чого не було будь-яких перешкод технічного характеру, які не дозволяли би йому їх виконати. У даній дорожній обстановці водій автомобіля «AUDІ Q8», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_2 не мала технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «JAC Everlast ап3-12», державний номерний знак НОМЕР_2 , шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування в займаній смузі руху, оскільки знаходилась в аварійній ситуації. При заданому механізмі пригоди, дії водія автомобіля «JAC Everlast ап3-12», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Крім того, вказані доводи сторони захисту також спростовуються долученим до справи за клопотанням захисника – Константинова Р.Д., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відеозаписом, відповідно до якого вбачається як у вказану в протоколі дату, час та місці, транспортний засіб «JAC Everlast ап3-12», державний номерний знак НОМЕР_2 , перед початком зміни напрямку руху, а саме виконання маневру перестроювання, не впевнився в безпечності свого маневру, в результаті чого створив перешкоду для руху транспортному засобу «AUDІ Q8», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яке рухалось в попутному напрямку в сусідній смузі, тим самим змусив водія транспортному засобу «AUDІ Q8», державний номерний знак НОМЕР_3 , різко змінити напрямок руху, в результаті чого вказаний транспортний засіб здійснив наїзд на перешкоду у вигляді захисних залізних стовпчиків. В свою чергу водій транспортного засобу «JAC Everlast ап3-12», державний номерний знак НОМЕР_2 , не зупиняючись, поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди. 
Тому таку версію захисника – адвоката Константинова Р.Д. суд розцінює, як спосіб захисту від пред`явленого ОСОБА_1 обвинувачення (в даному випадку складання матеріалів справи за вищевказаною статтею Закону) та подальшого уникнення останнього від відповідальності.
Суд не враховує та не бере до уваги як доказ невинуватості водія ОСОБА_1 висновок судового експерта ОСОБА_3 № 10.1/005-Д від 02.03.2026, проведеного на підставі заяви захисника – адвоката Констатнтинова Р.Д., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки такий висновок судового експерта ОСОБА_3 спростовується як показами потерпілої ОСОБА_2 , наданими в судовому засіданні, які з технічної точки зору є цілком спроможними і не суперечать технічному сенсу, так і висновком експерта № КСЕ-19/104-26/9421 від 09.04.2026 за експертними спеціальностями 6.1 та 10.1 (комплексна експертиза фотозображень та технічних засобів їх виготовлення, а також обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод), який проведений на виконання постанови суду від 11.03.2026. На переконання суду вказане не потребує детального аналізу, оскільки правова оцінка показам потерпілої ОСОБА_2 та висновку експерта № КСЕ-19/104-26/9421 від 09.04.2026 за експертними спеціальностями 6.1 та 10.1 (комплексна експертиза фотозображень та технічних засобів їх виготовлення, а також обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод), а також мотиви суду викладені вище, а тому суд вважає такий висновок судового експерта ОСОБА_3 однобічним та направленим на виправдання водія ОСОБА_1 .
Таким чином, дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення суд вважає, що саме водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «JAC Everlast ап3-12», державний номерний знак НОМЕР_2 , перед початком зміни напрямку руху, а саме виконання маневру перестроювання, не впевнився в безпечності свого маневру, в результаті чого створив перешкоду для руху транспортному засобу «AUDІ Q8», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яке рухалось в попутному напрямку в сусідній смузі, тим самим змусив водія транспортному засобу «AUDІ Q8», державний номерний знак НОМЕР_3 , різко змінити напрямок руху, в результаті чого вказаний транспортний засіб здійснив наїзд на перешкоду у вигляді захисних залізних стовпчиків. який після вчинення дорожньо-транспортної залишив місце пригоди, винуватий у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригодита його дії знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. 
Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.
Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.
Відповідно до п. 2.10.а Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Згідно з п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, у разі залишення водієм місця дорожньо-транспортної пригоди у разі причетності його до дорожньо-транспортної пригоди тягне адміністративну відповідальність згідно ст. 122-4 КУпАП.
Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів чи іншого майна тягне адміністративну відповідальність згідно ст. 124 КУпАП.
За таких обставин дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, як такі, що виразилися в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, іншого майна.
Також дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 122-4 КУпАП, як такі, що виразилися в залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. 
Додаткових об`єктивних даних, які свідчили про порушення норм КУпАП іншими особами, а також відповідних додаткових доказів стороною захисту не наведено і до суду не надано.
Суд вважає, що права обвинуваченого ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення не порушені.
Судом при перевірці доводів захисника – адвоката Константинова Р.Д., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не встановлено істотних порушень вимог чинного законодавства, які б перешкоджали суду повно і всебічно розглянути справу та дати правильну юридичну оцінку діям останнього.
Досліджені судом докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст.124 КУпАП. 
Крім того суд звертає увагу, що дії працівників поліції станом на день розгляду справи в суді, водієм ані водієм ОСОБА_1 , ані його захисником – адвокатом Константиновим Р.Д. не оскаржувались. Тобто суд приходить до висновку, що дії працівників поліції були законними та правомірними. 
Обставин, які б вказували на упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності судом не встановлено та стороною захисту надано не було.
Наявна в адміністративному провадженні сукупність наведених вище прямих і непрямих доказів вчинення адміністративного правопорушення, які за змістом є чіткими, зрозумілими і послідовними, такими, що в достатній мірі повно викривають правопорушника у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, надала суду можливість постановити рішення за наслідками розгляду адміністративного провадження. 
Судом встановлено, що вказані у постанові та досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованих йому адміністративних правопорушень, доведеність вини у їх вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення в адміністративному провадженні та прийти до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, який зроблено з дотриманням вимог вищевказаного Закону на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які були досліджені та перевірені під час судового розгляду, а також оцінені відповідно до вимог КУпАП. 
Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:
1) про накладення адміністративного стягнення;
2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;
3) про закриття справи.
Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до приписів статті 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Статтею 24 КУпАП встановлені види адміністративних стягнень, серед яких є штраф та позбавлення спеціального права, наданого громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
Відповідно до частини 2 статті 25 КУпАП, за одне адміністративне правопорушення може бути накладено основне або основне і додаткове стягнення. 
Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, яке посягає на безпеку дорожнього руху, особу порушникаОСОБА_1 , який є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на особливий період, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , учасником бойових дій, свою провину не визнав, ступінь його вини, майновий стан, думку потерпілої сторони, істотність наслідків вчиненого правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність.
У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 занеобхідне призначити адміністративне стягнення за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, згідно положень ст. 36 КУпАП саме у виді штрафу.
Окрім того, суд зазначає, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, кожен несе індивідуальну відповідальність за те, щоб рух був безпечним. 
Крім того, суд вважає за необхідне вказати й те, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).
Такий вид адміністративного стягнення буде відповідати завданню КУпАП щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.
Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
В той же час, відповідно до п. 12) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці під час виконання службових обов`язків.
Згідно з п. 13) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 129 Конституції України). Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити будь-який ризик свавілля.
Елементами верховенства права є принципи рівності і справедливості, правової визначеності ясності і недвозначності і правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування не включає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «Кантоні проти Франції» від 11 листопада 1996 року («Cantoni v. France», заява № 17862/91, § 31-32), «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року («Vyerentsov v. Ukraine», заява № 20372/11, § 65).
Згідно усталеної практики Верховного суду (постанова від 27.06.2018 року у справі №61-12842св18) відсутність механізму чіткого трактування та розуміння дійсного змісту вказаної норми пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» в першу чергу пов`язане з недоліками законодавчої техніки, яка використовувалась законодавцем під час підготовки Закону України «Про судовий збір», проте це не повинно впливати на гарантовані державою пільги при сплаті судового збору, порушувати та обмежувати права учасників бойових дій при їх зверненні до суду, у зв`язку з порушенням будь-яких їх прав, незалежно від характеру, предмета та підстав таких позовів.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.п.) 12, 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, будучи військовослужбовцем під час виконання службових обов`язків, а також як учасника бойових дій (посвідчення НОМЕР_4 ).
Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  визнати винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу:
- за ст. 122-4 КУпАП - у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 3400,00 (три тисячі чотириста) гривень;
- за ст. 124 КУпАП - у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень. 
На підставі ст. 36 КУпАП остаточно призначити  ОСОБА_1  адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 3400,00 (три тисячі чотириста) гривень.
Звільнити  ОСОБА_1  від сплати судового збору на підставі п.п.) 12, 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як військовослужбовця, який вчинив адміністративне правопорушення під час виконання службових обов`язків, а також як учасника бойових дій.
Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що за приписами ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути:
- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
- витрати на облік зазначеного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Суддя: І.В. Дяченко