Справа № 545/4323/25
Провадження № 1-кп/545/270/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2026 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 
за участю прокурора ОСОБА_3 , 
потерпілого ОСОБА_4 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
психолога – ОСОБА_10 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Полтава, громадянки України, із вищою освітою, не заміжньої, яка має на утриманні малолітнього сина 2017 року народження, інваліда дитинства, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

28.08.2025, близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_8 перебуваючи по вулиці Космонавтів в с. Тахтаулове Полтавського району де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, керуючись раптово виниклим умислом, направленим на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повалила неповнолітнього ОСОБА_4 на землю та нанесла шість ударів долонею правої руки по голові потерпілого після чого припинила свої протиправні дії.
У результаті умисних дій ОСОБА_8 заподіяла потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку та саден шкіри ділянки обличчя, які утворились від дії тупого предмету та предметів зі шкарубкою поверхнею, чи при ударі таким та об такі предмети, як від одно-, так і декілька кратної дії травмуючих факторів та які кваліфікуються тільки у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 повністю визнала себе винною у скоєнні інкримінованого їй кримінального проступку, погодилась з кваліфікацією вчиненого нею діяння за ч.2 ст. 125 КК України та детально пояснила про фактичні обставини скоєння нею кримінального проступку – заподіянні неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 умисного легкого тілесного ушкодження. Зазначила, що має дитину-інваліда, якого виховує самостійно. 28.08.2025 її син, який гуляв на вулиці, повідомив, що його побив потерпілий. Про побиття сина їй також повідомили інші діти, які гуляли разом з ним. У зв`язку з чим вона повалила неповнолітнього потерпілого на землю та нанесла йому долонею правої руки шість ударів по голові. Після чого виникла сварка з батьками потерпілого. Вказала, що вдарила потерпілого ОСОБА_4 через те, що дуже злякалася за сина-інваліда, шкодує про скоєне. В судовому засіданні неодноразово прохала вибачення у потерпілого.
Потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду про обставини нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченою ОСОБА_8 . Вказав, що обвинувачена взяла його за комір, штовхнула, від чого він впав обличчям на земля та нанесла йому долонею руки декілька ударі по голові. Крім того, зазначив, що від падіння на землю у нього утворилися подряпини на колінах та обличчі. Вказав, що не бив малолітнього сина обвинуваченої.
Вина обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України доведена в повному обсязі дослідженими в судовому засіданні доказами:
- рапортом ст.інспектора СЮП Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_11 від 02.09.2025 року по нанесення обвинуваченою тілесних ушкоджень неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 та конфлікт між ними (а.с. 161);
- рапортом ст.інспектора-чергового ВП №2 (м.Полтава) ГУНП в Полтавській області ОСОБА_12 від 02.09.2025 року, згідно якого отримано рапорт співробітника ст.інспектора СЮП ОСОБА_11 та зареєстровано ЄО за №18544 від 02.09.2025 року як : інші тілесні ушкодження , дата скоєння: 28.08.2025 (а.с. 160);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.09.2025 року ОСОБА_5 (а.с. 164);
- витягом ЄРДР по кримінальному провадженню № 12025175440000293 від 03.09.2025 року, в якому зафіксовано факт реєстрації та правову кваліфікацію кримінального правопорушення (а.с. 158);
- постановою від 16.09.2025 року про зміну кваліфікації з ч.1 ст.125 КК України на ч.2 ст.125 КК України (а.с. 167);
- висновком експерта №1149 від 12.09.2025 року, з якого вбачається, що проведенням судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_4 , медичної документації, встановлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку та саден шкіри ділянки обличчя, які утворились від дії тупого предмету та предметів зі шкарубкою поверхнею, чи при ударі таким та об такі предмети, як від одно-, так і декілька кратної дії травмуючих факторів та які кваліфікуються тільки у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. (п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95р.) та гіперпігметації шкіри ділянок колінних суглобів, які є наслідком загоєння саден шкіри, які характерні для утворення при падінні і кваліфікуються, як у своїй сукупності, так і кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження (п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95р.). Вище вказані тілесні ушкодження могли утворитись в строк та за обставин вказаних вище. Враховуючи анатомічну локалізацію, морфологічну характеристику даних тілесних ушкоджень, у момент спричинення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_13 , вірогідніше за все, знаходився передньо-лівою частиною тулуба (обличчям) до нападника, а його положення, відносно останнього, змінювалось. Встановлені тілесні ушкодження не характерні для утворення при самозахисті (а.с.165-166);
- копією витягу журналу обліку прийому хворих у стаціонар та відмов у госпіталізації (а.с. 168-169);
- копією витягу журналу обліку фактів звернення та доставлення до приймального відділення ДМКЛ осіб у зв`язку із заподіянням їм тілесних ушкоджень кримінального характеру та інформування про такі випадки органів та підрозділів поліції (а.с. 170-171);
- відео та фотозображеннями подій, де зафіксовано тілесні ушкодження, заподіяні неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 (а.с. 149)
Досліджені судом докази логічні, послідовні, не містять протиріч, як кожен окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку, що відповідає стандартам «поза розумним сумнівом».

З урахуванням викладеного, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що дії обвинуваченої ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд виходить із положень ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.Також враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Згідно досудової доповіді Київського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області від 04.02.2026 року, дослідження інформації, що характеризує особу за місцем її проживання, умов її життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ОСОБА_8 повторного кримінального правопорушення, а також його імовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства. (а.с.123-125).
Обвинувачена характеризується задовільно, має на утриманні малолітнього сина 2017 року народження, який є інвалідом дитинства та якого вона виховує самостійно. На обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку, раніше до кримінальної відповідальності не притягалась.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 , є вчинення злочину щодо малолітньої особи.
З урахуванням викладеного, враховуючи фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, особу винної, що має малолітню дитину-інваліда, яку вона утримує та виховує самостійно, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, буде призначення ОСОБА_8 , покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу.
Процесуальні витрати, речові докази в матеріалах кримінального провадження відсутні.
Керуючись ст.ст. 373- 374 КПК України суд ,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 ( одна тисяча сімсот) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим в той же строк з моменту отримання ним копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а тим учасникам ,які не були присутніми в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя             ОСОБА_1