Справа 573/266/26
Номер провадження 3/573/112/26 

П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
(повний текст)
28 травня 2026 року        м. Білопілля 

Білопільський районний суд Сумської області у складі:
головуючої судді:     Черкашиної М.С.,
з участю секретаря:   Півньової О.М., 
адвоката :     Александрова Д.О.,
розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли із відділення поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області відносно 
ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця, рнокпп: НОМЕР_1 

про притягнення до адміністративної відповідальності 
за ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Опис обставин, установлених під час розгляду справи.
10.02.2026 року до суду надійшов протокол серії ЕПР 1 № 573953 від 23.01.2026 відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, із якого встановлено, що 23 січня 2026 о 20:03 год в с. Москаленки, на а/д Воронівка-Куянівка, гр. ОСОБА_2 керував автомобілем марки ВАЗ-21099 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився із застосуванням приладу «Drager » у встановленому законом порядку, за результатами огляду у водія виявлено 0,51 проміле, чим порушив п. 2.9.а ПДР. 
Також 10.02.2026 року до суду надійшов протокол серії ЕПР № 573956 від 23.01.2026 відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, із якого встановлено, що 23 січня 2026 о 20:03 год в с. Москаленки, на а/д Воронівка-Куянівка, гр. ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом не мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Правопорушення вчинено повторно протягом року.
Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення.
Таким чином дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Також дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП як повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
13.02.2026 постановою суду за клопотанням представника ОСОБА_2 - адвоката Александрова Д.О. адміністративні матеріали відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП, об`єднані в одне провадження .
07.04.2026 до суду надійшло клопотанням представника ОСОБА_2 - адвоката Александрова Д.О. про закриття провадження у справі, обґрунтоване наступними доводами.
Сторона захисту заявляє та констатує, що наявні в матеріалах справи відеозаписи не підтверджують належними, допустимими та достатніми доказами, що саме ОСОБА_2 був тією особою, яка 23.01.2026 року близько 19:51 керувала зупиненим транспортним засобом, спілкувалася з поліцейськими, проходила огляд на стан алкогольного сп`яніння та пред`являла документи для перевірки.
Як убачається з відеозапису 0000023_00000020260123195102_0006.MP4, поліцейський повідомляє про безперервну відеофіксацію, називає підставу зупинки, просить пред`явити посвідчення водія та реєстраційні документи, ставить питання щодо вживання алкоголю та пропонує пройти огляд на місці. Водночас особу, з якою спілкуються поліцейські, на відео не видно. Обличчя співрозмовника не зафіксоване. Лише близько 19:56 камера на декілька секунд фіксує особу в капюшоні, однак цього зображення очевидно недостатньо для достовірної ідентифікації людини. Тобто саме відео не дає суду можливості надійно встановити, хто саме був співрозмовником поліцейських і хто саме проходив огляд.
Із відеозапису 0000023_00000020260123195102_0007.MP4 вбачається, що після оголошення результату 0,51 поліцейський повідомляє власний висновок про стан алкогольного сп`яніння, забороняє подальший рух та повідомляє про складання протоколу за ст. 130 КУпАП. Разом із тим на відео не зафіксовано, що особі було роз`яснено право на проведення огляду в закладі охорони здоров`я в разі незгоди з результатом. Більше того, одразу після цього поліцейський просить особу надати документи, однак на бодікамеру не зафіксовано ні самого документа, ні відомостей із нього, ні процесу прочитання та фіксації даних. Поліцейський не називає анкетних даних особи, яка нібито пред`явила документ, і не демонструє документ на камеру у спосіб, що дозволяє суду перевірити, кому саме він належав.
Далі, як убачається з відеозапису 0000023_00000020260123195102_0008.MP4, один із поліцейських, перебуваючи вже в салоні службового автомобіля, перевіряє по базі дані ОСОБА_2 . Однак цей епізод не усуває, а лише підсилює сумнів у доведеності вини, оскільки відео не містить безперервного та надійного процесуального зв`язку між невидимим співрозмовником на місці зупинки, особою, яка проходила огляд на приладі Drager, особою, яка нібито надала документи, та особою, дані якої потім були перевірені по базі як дані ОСОБА_2 . Сам по собі факт подальшої перевірки даних у службовому автомобілі не є належною заміною фіксації особи водія на місці події.
Для кваліфікації за статтею 126 КУпАП підлягає доведенню не абстрактна поведінка невстановленого співрозмовника, а факт керування транспортним засобом конкретною особою та, залежно від інкримінованої частини статті, факт відсутності права керування, відсутності документів або їх непред`явлення у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати відповідні дані. Натомість із наявного відеозапису не вбачається належного підтвердження того, що саме ОСОБА_2 був тією особою, яка керувала транспортним засобом, а також не вбачається належної відеофіксації пред`явлення чи непред`явлення ним документів у розумінні статті 126 КУпАП.
Просить окремо звернути увагу, що після оголошення результату 0,51 поліцейський забороняє подальший рух, однак надалі, як зафіксовано на відео, о 20:08 просить водія переїхати в інше місце, а службовий автомобіль поліції слідує за цим транспортним засобом. Така поведінка щонайменше не узгоджується з приписами статті 266 КУпАП щодо відсторонення особи від керування транспортним засобом та істотно підриває довіру до того, що поліцейські послідовно, належно й законно застосовували передбачену законом процедуру. Ця суперечність не є дрібницею, оскільки свідчить про неналежність фіксації всієї події та про відсутність чіткої і послідовної процесуальної поведінки поліцейських.
Крім того, стороною захисту вже подано докази того, що постанова серії ЕНА № 6462372 від 04.01.2026 оскаржується в судовому порядку, провадження за відповідним позовом відкрито, а представником заявлено окреме клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. За таких обставин суд у цій справі не має правових підстав виходити з того, що відповідна постанова є безспірною та остаточно встановлює ознаку повторності. Щонайменше наявний обґрунтований сумнів щодо можливості використання цієї постанови як належної і остаточної підстави для висновку про повторність.
У даній справі відеозаписи, на які посилається орган обвинувачення, не усувають, а навпаки створюють істотні сумніви щодо ключових для справи обставин: хто саме був водієм, хто саме проходив огляд, хто саме пред`являв документи, та чи може бути належно доведено склад інкримінованого правопорушення саме щодо ОСОБА_2 . За відсутності належного, безперервного та достовірного підтвердження цих обставин висновок про вину особи ґрунтувався б не на доказах, а на припущеннях, що є неприпустимим. З викладених обставин представник просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення. 
24.04.2026 року  до суду надійшло клопотанням представника ОСОБА_2 - адвоката Александрова Д.О. про закриття провадження у справі в частині притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Так, з матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП складено 23.01.2026 року, що і є датою вчинення відповідного правопорушення. Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення у справах, підвідомчих суду, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Таким чином, граничний строк накладення адміністративного стягнення у даному випадку сплив 23.04.2026 року включно. Розгляд справи відбувається після спливу зазначеного строку, а отже на момент судового розгляду строк притягнення до адміністративної відповідальності вже закінчився. Жодних правових підстав для зупинення, переривання чи продовження цього строку КУпАП не передбачає. Сам факт об`єднання матеріалів щодо кількох адміністративних правопорушень в одне провадження не впливає на перебіг строків, визначених ст. 38 КУпАП.
За таких обставин суд позбавлений можливості накладати адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у разі закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Посилаючись на викладене вище, просить закрити провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП. 
У судові засідання  ОСОБА_2 жодного разу не з"явився, хоча повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи судом. 
24 квітня 2026 року у судовому засіданні представника ОСОБА_2 - адвокат Александров Д.О. підтримав письмові заперечення, направлені до суду, та клопотання про закриття об"єднаного провадження у справі із підстав, зазначених вище. 
Додатково повідомив, що автомобіль, яким ніби то керував ОСОБА_2 був придбаний ним разом із іншими військовими для виконання обов"язків військової служби. Тому, 23.01.2026 року на вказаній автодорозі був зупинений автомобіль, яким керував не ОСОБА_2 , а інший військовий, явку якого забезпечить сторона захисту. 
01 травня 2026 року у судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_3 повідомив суду, що ОСОБА_2 знає особисто, оскільки вони з ним служть в одному підрозділі. У тій ситуації, коли їх автомобіль зупинила поліція, саме він був за кермом вказаного вище автомобіля, який придбаний для підрозділу. Точної дати зазначити не може, але на дворі було холодно, напевно зима. Коли працівники поліції попросили документи, що посвідчують право керування, він пред"явив телефон із фотографією у додатку "Дія", який йому надав ОСОБА_2 . Далі його запросили у службовий автомобіль, він про щось розмовляв із працівниками поліції, а потім вони від"їхали шукати інтернет, після цього йому дали підписати якісь папірці, від підписав. ОСОБА_2 при цьому сидів на пасажирському сидінні, із автомобіля не виходив і нічого не підписував. Щодо проходження огляду на стан сп"яніння свідок ОСОБА_3 повідомив суду, що на місці зупинки поліцейські пропонували йому пройти огляд на стан сп"яніння за допомогою алкотестера, але він відмовився. Того дня він трохи вжив алкоголю. Наслідки відмови від проходження огляду йому роз"яснювали. 
14 травня 2026 року у судовому засіданні допитаний інспектор ВП № 1 ( м. Білопілля ) Сумського РУП ОСОБА_4 , який складав протоколи відносно ОСОБА_2 повідомив, що 23.01.2026 в темну пору доби був зупинений транспортний засіб у якому знаходилися двоє військових по причині того, що не горів лівий стоп сигнал. За кермом був військовий хлопець, який представився ОСОБА_5 та зазначив про те, що у нього є проблеми, бо нещодавно його зупиняли та склали протокол. Цей хлопець впізнав інспектора Мандрику, який складав на нього протокол раніше та запитав чи можна просто сплатити штраф. Оскільки із автомобіля був відчутний запах алкоголю, водію запропонували пройти огляд на місці на стан сп"яніння, на що водій погодився та продув алкотестер, після позитивного результату особі повідомили, що на нього буде складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Також на особу було складено протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортним засобом без права керування таким транспортним засобом. Особу ОСОБА_2 встановили із додатку "Дія" у телефоні. Інших документів він не надав. 
Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката Александрова Д.О., свідка ОСОБА_3 , інспектора поліції Діденка М.В., дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступних висновків.
Мотиви суду та оцінка наданих доказів.
Виходячи з системного аналізу положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У відповідності до п. 2.9а Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно із положеннями ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.
Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.
За правилами ч. ч. 2, 3, 5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Згідно із п. п. 2, 3, 6, 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Згідно із п.2.1.а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Так вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується письмовими та відео доказами, які були досліджені та перевірені судом.
Так, протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 573953 від 23.01.2026 та сірії ЕПР 1 № 573956 відносно ОСОБА_2 за своїм змістом відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.
Відповідно до чеку № 542 від 23.01.2026, в результаті тестування, проведеного за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», у ОСОБА_2 встановлена позитивна проба алкоголю 0, 51 ‰ відповідно.
З досліджених в судовому засіданні відеозаписів з нагрудної відеокамери поліцейських, які містяться на оптичному диску, встановлено, що 23 січня 2026 о 20:03 год. на а/д Воронівка-Куянівка, працівниками поліції був зупинений автомобіль ВАЗ-21099 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням військового. Водію було озвучено про ознаки алкогольного сп"яніння - запах алкоголю та запропоновано пройти огляд на стан сп"яніння, із чим він погодився та продув алкотестер за результатами огляду у водія виявлено 0,51 проміле. Результат огляду водій не оспорював, жодних зауважень не висловлював та був ознайомлений із можливістю проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі в разі незгоди із результатом огляду. 
У подальшому на ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
На переконання суду, докази, надані на підтвердження винуватості ОСОБА_2 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного. Будь-яких підстав не довіряти наявним у матеріалах справи доказам суд не вбачає.
Оцінюючи показання інспектора поліції СРПП ВП №1 (м.Білопілля ) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Діденка М.В. суд виходить із того, що вони є логічними, послідовними та повністю відповідають матеріалам справи, у зв`язку з чим відсутні підстави їм не довіряти.
Водночас, пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката Александрова Д.О. про те, що за кермом автомобіля був не ОСОБА_2 , а інша особа, спрямовані на сприяння особі уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та спростовуються викладеними вище доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.
Зокрема, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомив, що за кермом вказаного вище автомобіля, був саме він, а ОСОБА_2 . На вимогу працівників поліції пред"явити документи, що посвідчують право керування, він пред"явив телефон із фотографією у додатку "Дія", який йому надав ОСОБА_2 , який сидів поряд на пасажирському місці. Оскільки він того дня вжив трохи алкоголю, то на вимогу поліції пройти огляд він відмовився. Наслідки відмови від проходження огляду йому роз"яснювали. 
Між тим, із описаних вище матеріалів та відеозаписів судом встановлено, що ОСОБА_2 на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп"яніння погодився за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest погодився, та пройшов огляд, надалі погодився із позитивним результатом. А тому інспектори поліції правомірно прийшли до висновку про його згоду з результатами тестування, проведених за допомогою спеціального технічного засобу. 
Таким чином суд не приймає покази свідка ОСОБА_3 , що саме він, а не ОСОБА_2 був 23.01.2026 року за кермом автомобілем марки ВАЗ-21099 д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки надані в суді покази є суперечливими, не спроможними, та такими, що повністю спростовуються матеріалами справи у їх сукупності. 
Вказаний відеозапис містить відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, відеозапис є безперервним, а тому не викликає сумнівів щодо його достовірності та допустимості, оскільки не містить ознак фальсифікації, фабрикації чи присутності на відео іншої особи або ж інших подій, ніж за участю водія ОСОБА_2 , а тому береться судом до уваги при винесення постанови.
Крім того, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачаються також ознаки правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки на час вчинення адміністративного правопорушення 23.01.2026 року він вже вже притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, про що свідчить відповідна постанова у матеріалах справи від 04.01.2026 року відносно ОСОБА_2 . 
Вказана постанова за ч. 2 ст. 126 КУпАП була оскаржена стороною захисту до Шевченківського районного суду м. Львова, про що свідчить інформація долучена представником ( а.с. 57-58).
31 березня 2026 року ухвалою суду було задоволено клопотання представника ОСОБА_6 про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням учасників, розгляд справи призначено на 23.04.2026 року ( а.с. 64-65).
24.04.2026 року  до суду надійшло клопотанням представника ОСОБА_2 - адвоката Александрова Д.О. про закриття провадження у справі в частині притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв"язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП ( а.с. 69). 
Станом на 24.04.2026 року у судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Александров Д.О. повідомив суд, що за результатами розгляду їм відмовлено у задоволенні позову. 
Враховуючи, що правопорушення було вчинено 23.01.2026, на сьогодні строк притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП сплинув. 
Мотиви накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до статті 24 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно з положеннями статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
У рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року Європейський Суд з прав людини вказав, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).
При визначенні виду та міри стягнення, на підставі ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке тягне за собою потенційну небезпеку для учасників дорожнього руху, особу ОСОБА_2 , який протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, проте належних висновків не зробив, вважаю за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Судовий збір. 
У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення, на підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, що притягується до адміністративної відповідальності необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн. 
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126, ст. ст. 33, 38, 245, 247, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Роз`яснити особі, на яку накладено адміністративне стягнення, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу.
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
На підставі п. 7 ст. 247 КУпАП провадження відносно  ОСОБА_1  за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. 
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з наступного дня після набрання рішенням законної сили, а в разі, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню – з наступного дня після його постановлення.
Повний текст постанови виготовлено 02.06.2026

Суддя