ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 360/460/25 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Бужак Н.П.
Суддів: Кобаля М.І., Файдюка В.В. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОНО ЛТД» на рішення Луганського окружного адміністративного від 07 травня 2025 року, суддя Смішлива Т.В., у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОНО ЛТД» до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

У С Т А Н О В И В:

Адвокат Лисенко Ірина Костянтинівна в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОНО ЛТД» звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Київської митниці, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення.
Відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.09.2022 відкрито провадження у справі.
У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду, справу передано на розгляд Луганського окружного адміністративного суду.
Згідно з ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 року розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 07 травня 2025 року адміністративний позов залишено без задоволення.
Не погодившись з рішенням Луганського окружного адміністративного суду представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОНО ЛТД» - Лисенко Ірина Костянтинівна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити рішення про задоволення позовних вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав виходу із письмового провадження та проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні, а тому клопотання скаржника про розгляд справи за участі представника в режимі відеоконференції не підлягає задоволенню.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКОНО ЛТД" (місцезнаходження: вул. Семена Скляренка, 11, м. Київ, ідентифікаційний код 24091562) здійснює господарську діяльність, зокрема, щодо вантажним автомобільним транспортом та торгівлею автомобілями та легковими автотранспортними засобами.
Між компанією-експортером ASANTECH SP.Z.O.O. (Польща) та ТОВ «ЕКОНО ЛТД» домовленість на купівлю/продаж сідельних тягачів марки «MERCEDES-BENZ». 26.03.2019 ТОВ «ЕКОНО ЛТД» проводило митне оформлення товару:
сідельний тягач для напівпричепів б./в марка «MERCEDES-BENZ», модель «ACTROS 1842», номер шасі - НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення 2019;
сідельний тягач для напівпричепів б./в марка «MERCEDES-BENZ», модель «ACTROS 1842», номер шасі - НОМЕР_2 , календарний рік виготовлення 2019;
сідельний тягач для напівпричепів б./в марка «MERCEDES-BENZ», модель «ACTROS 1842», номер шасі - НОМЕР_3 , календарний рік виготовлення 2019.
14.06.2019 ТОВ «ЕКОНО ЛТД» проводило митне оформлення товару:
сідельний тягач для напівпричепів б./в марка «MERCEDES-BENZ», модель «ACTROS 1842», номер шасі - НОМЕР_4 , календарний рік виготовлення 2019;
сідельний тягач для напівпричепів б./в марка «MERCEDES-BENZ», модель «ACTROS 1842», номер шасі - НОМЕР_5 , календарний рік виготовлення 2019;
сідельний тягач для напівпричепів б./в марка «MERCEDES-BENZ», модель «ACTROS 1842», номер шасі - НОМЕР_6 , календарний рік виготовлення 2019.
Під час митного оформлення товарів ТОВ «ЕКОНО ЛТД» застосовано тарифну пільгу (тарифну преференцію) по сплаті ввізного мита за кодом « 410» в рамках Регіональної конвенції про пан-євро-середньоморські преференції правила походження від 08.11.2017 (далі - Регіональна конвенція) за митними деклараціями від 26.03.2019 №UA205040/2019/016185, від 26.03.2019 №UA 205040/2019/016186, від 26.03.2019 №UA205040/2019/016189, від 14.06.2019 №UA205040/2019/029035, від 14.06.2019 №UA205040/2019/029065 та від 14.06.2019 №UA205040/2019/029067, та застосовано ставку ввізного мита у розмірі 10% (СП 01-нараховано умовно) та податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання у розмірі 20%. Заявлено країну походження- Європейський Союз EU.
Позивачем надано сертифікати з перевезення товару EUR.1 від 18.03.2019 №PL/MF/AN 0173145 від 18.03.2019 №PL/MF/AN 0173144, від 18.03.2019 №PL/MF/AN 0173143, від 06.06.2019 №PL/MF/AN 0178056, від 06.06.2019 №PL/MF/AN 0178055, від 06.06.2019 №PL/MF/AN 0178054 видані митним органом країни експортеру (Республіка Польща).
Відповідно до графи 2 сертифікатів з перевезення товару EUR.1 від 18.03.2019 №PL/MF/AN 0173145 від 18.03.2019 №PL/MF/AN 0173144, від 18.03.2019 №PL/MF/AN 0173143, від 06.06.2019 №PL/MF/AN 0178056, від 06.06.2019 №PL/MF/AN 0178055, від 06.06.2019 №PL/MF/AN 0178054, «сертифікат, що використовується у преференційній торгівлі між UE / Germany та Ukraine».
Відповідно до графи 4 сертифікатів з перевезення товару EUR.1 від 18.03.2019 №PL/MF/AN 0173145 від 18.03.2019 №PL/MF/AN 0173144, від 18.03.2019 №PL/MF/AN 0173143, від 06.06.2019 №PL/MF/AN 0178056, від 06.06.2019 №PL/MF/AN 0178055, від 06.06.2019 №PL/MF/AN 0178054, «країна, група країн або територія призначення, з яких походять дані товари» - UE / Germany.
Київською митницею згідно із пунктом 7 частини першої статті 336, пунктом 2 частини третьої статті 345, пунктом 2 частини другої статті 351 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI, зі змінами та доповненнями (далі - МКУ), наказом Київської митниці від 10.01.2022 №7 проведена документальна невиїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОНО ЛТД» (код ЄДРПОУ 24091562) (далі - ТОВ «ЕКОНО ЛТД») (адреса: 04073, м. Київ, вул. Семена Скляренка, буд. 11) дотримання вимог законодавства України з питань митної справи щодо обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування а саме: правомірності застосування тарифної пільги (тарифної преференції) по сплаті ввізного мита за кодом « 410» під час оформлення товарів за митними деклараціями (далі - МД) від 26.03.2019 №UA205040/2019/016185, від 26.03.2019 №UA205040/2019/016186,від 26.03.2019 № UA205040/2019/016189, від 14.06.2019 №UA205040/2019/029035, від 14.06.2019 №UA205040/2019/029065, від 14.06.2019 №UA205040/2019/029067.
Відповідно до листа Волинської митниці від 12.11.2021 №7.3-15/5631 «Про результати перевірки документів про походження» зазначених в сертифікатах з перевезення товару EUR.1 від 18.03.2019 №PL/MF/AN 0173145, від 18.03.2019 №PL/MF/AN 0173144, від 18.03.2019 №PL/MF/AN 0173143, від 06.06.2019 №PL/MF/AN 0178056, від 06.06.2019 № PL/MF/AN 0178055, від 06.06.2019 № PL/MF/AN 0178054, на звернення Волинської митниці від 12.07.2019 №1177/8/03-70-19-04 листом Держмитслужби від 21.10.2021 №15/15-03/7.3/4721 (вх. №6920/7.3-15 від 21.10.2021) надіслано відповідь митних органів Республіки Польщі від 15.09.2021 №2601-ІОА.4331:18.2021, якою не підтверджено преференційне походження товарів зазначених у сертифікатах з перевезення EUR.1: №PL/MF/AN0173145 від 18.03.2019, №PL/MF/AN0173144 від 18.03.2019, №PL/MF/AN0173143 від 18.03.2019, №PL/MF/AN0178056 від 06.06.2019, №PL/MF/AN0178055 від 06.06.2019, №PL/MF/AN0178054 від 06.06.2019. Експортером товарів у сертифікатах з перевезення EUR.1 вказано «ASANTECH SP.Z.O.O.» Польща. Враховуючи інформацію уповноваженого органу Республіки Польща, вищезазначені сертифікати з перевезення EUR.1, не можуть бути підставою для застосування преференційного режиму вільної торгівлі.
За результатами перевірки складено акт від 21.02.2022 №3/22/7.8-19-02/24091562 «Про результати документальної невиїзної перевірки дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОНО ЛТД» (код ЄДРПОУ 24091562) вимог законодавства України з питань митної справи щодо обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення, а саме: правомірності застосування тарифної пільги (тарифної преференції) по сплаті ввізного мита за кодом « 410» під час оформлення товарів за митними деклараціями: від 26.03.2019 №UA205040/2019/016185, від 26.03.2019 №UA205040/2019/016186,від 26.03.2019 № UA205040/2019/016189, від 14.06.2019 №UA205040/2019/029035, від 14.06.2019 №UA205040/2019/029065, від 14.06.2019 №UA205040/2019/029067», яким встановлено наступне щодо митних декларацій:
від 26.03.2019 № UA 205040/2019/016185, ввезено товар « 1. Сідельний Тягач для напівпричіпів б./в марка "MERCEDES-BENZ", модель "ACTROS 1842", номер шасі - НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення 2019, модельний рік виготовлення - 2019, тип кузова - сідельний тягач, об`єм двигуна 12809 см3, дизельний, потужність- 310 квт, номер двигуна - невизначений, маса в разі повного навантаження -18000 кг, вантажопідйомність 10386 кг, загальна кількість місць, включаючи водія-2, колісна формула 4x2, категорія ТЗ за документами виробника-№3, Виробник: MERCEDES-BENZ, Торговельна мapкa: DAIMLER AG». Фактурна вартість - 55000,00 євро.
Митна вартість - 1674857,09 грн. Відправник: «ASANTECH SP. Z 0.0.» (Fosa 37А/30, 02-768 Warzawa, Polska). Країна відправлення - PL (Польща). Торгівельна країна - PL (Польща). Валюта контракту - EUR (Євро). Методи визначення митної вартості - основний (за ціною договору (контракту)). Тарифна пільга (тарифна преференція) 410;
від 26.03.2019 №UA205040/2019/016186, ввезено товар « 1. Сідельний Тягач для напівпричіпів б./в марка "MERCEDES-BENZ, модель "ACTROS 1842", номер шасі - НОМЕР_2 , календарний рік виготовлення 2019, модельний рік виготовлення -2019, тип кузова - сідельний тягач, об`єм двигуна 12809 см3, дизельний, потужність- 310 квт, номер двигуна -невизначений. маса в разі повного навантаження -18000 кг. вантажопідйомність 10386 кг, загальна кількість місць, включаючи водія-2, колісна формула 4x2, категорія ТЗ за документами виробника №3, Виробник: МERCEDЕS-BENZ. Тоpгoвельна марка: DAIMLER AG». Фактурна вартість - 55000,00 євро.
Митна вартість - 1674857,09 грн. Відправник: «ASANTECH SP. Z О.О.» (Fosa 37А/30, 02-768 Warzawa, Polska). Країна відправлення - PL (Польща). Торгівельна країна - PL (Польща). Валюта контракту - EUR (Євро). Методи визначення митної вартості - основний (за ціною договору (контракту)). Тарифна пільга (тарифна преференція) 410;
від 26.03.2019 №UА205040/2019/016189, ввезено товар « 1. Сідельний Тягач для напівпричіпів б./в марка "MERCEDES-BENZ", модель "ACTROS 1842", номер шасі - НОМЕР_3 , календарний рік виготовлення 2019, модельний рік виготовлення - 2019, тип кузова - сідельний тягач, об`єм двигуна 12809 см3, дизельний, потужність - 310 квт, номер двигуна - невизначений, маса в разі повного навантаження -18000 кг, вантажопідйомність - 10386кг, загальна кількість місць, включаючи водія-2, колісна формула 4x2, категорія ТЗ за документами виробника-№3, Виробник: MERCEDES-BENZ, Торговельна мapкa: DAIMLER AG». Фактурна вартість - 55000,00 євро.
Митна вартість - 1674857,09 грн. Відправник: «ASANTECH SP. Z О.О.» (Fosa 37А/30, 02-768 Warzawa, Polska). Країна відправлення - PL (Польща). Торгівельна країна - PL (Польща). Валюта контракту - EUR (Євро). Методи визначення митної вартості - основний (за ціною договору (контракту)). Тарифна пільга (тарифна преференція) 410;
від 14.06.2019 №UA205040/2019/029035, ввезено товар « 1. Сідельний Тягач для напівпричіпів б./в марка "MERCEDES-BENZ", модель "ACTROS 1842", номер шасі - НОМЕР_4 , календарний рік виготовлення 2019, модельний рік виготовлення -2019, тип кузова - сідельний тягач, об`єм двигуна 12809 см3, дизельний, потужність - 310 квт, номер двигуна -невизначений, маса в разі повного навантаження -18000 кг, вантажопідйомність 10393 кг, загальна кількість місць, включаючи водія-2, колісна формула 4x2, категорія ТЗ за документами виробника-№3, Виробник: MERCEDES-BENZ, Торговельна мapкa: DAIMLER AG». Фактурна вартість - 55000,00 євро.
Митна вартість - 1640223.31 грн. Відправник: «ASANTECH SP. Z О.О.» (Fosa 37А/30, 02-768 Warzawa, Polska). Країна відправлення - PL (Польща).
Торгівельна країна - PL (Польща). Валюта контракту - EUR (Євро).
Методи визначення митної вартості - основний (за ціною договору (контракту)). Тарифна пільга (тарифна преференція) 410;
- від 14.06.2019 №UA205040/2019/029065, ввезено товар « 1. Сідельний Тягач для напівпричіпів б./в марка "MERCEDES-BENZ", модель "ACTROS" ,номер шасі НОМЕР_5 , календарний рік виготовлення 2019, модельний рік виготовлення - 2019, тип кузова - сідельний тягач, об`єм двигуна 12809 см3, дизельний, потужність - 310 квт, номер двигуна - невизначений, маса в разі повного навантаження - 18000 кг, вантажопідйомність 10393 кг, загальна кількість місць, включаючи водія-2, колісна формула 4x2, категорія ТЗ за документами виробника-№3, Виробник: MERCEDES-BENZ, Торговельна мapкa: DAIMLER AG». Фактурна вартість - 55000,00 євро.
Митна вартість - 1640223.31 грн. Відправник: «ASANTECH SP. Z О.О.» (Fosa 37А/30, 02-768 Warzawa, Polska). Країна відправлення - PL (Польща).
Торгівельна країна - PL (Польща). Валюта контракту - EUR (Євро). Методи визначення митної вартості - основний (за ціною договору (контракту)). Тарифна пільга (тарифна преференція) 410;
від 14.06.2019 №UA205040/2019/029067, ввезено товар « 1. Сідельний Тягач для напівпричіпів б./в марка "MERCEDES-BENZ", модель "ACTROS", номер шасі НОМЕР_6 , календарний рік виготовлення 2019, модельний рік виготовлення -2019, тип кузова - сідельний тягач, об`єм двигуна 12809 см3, дизельний, потужність- 310 квт, номер двигуна - невизначений, маса в разі повного навантаження -18000 кг, вантажопідйомність 10393 кг, загальна кількість місць, включаючи водія-2. колісна формула 4x2. категорія ТЗ за документами виробника-№3, Виробник: MERCEDES-BENZ, Торговельна марка: DAIMLER AG». Фактурна вартість - 55000.00 євро. Митна вартість - 1640223,31 грн. Відправник: «ASANTECH SP. Z О.О.» (Fosa 37А/30, 02-768 Warzawa, Polska). Країна відправлення - PL (Польща). Торгівельна країна - PL (Польща). Валюта контракту - EUR (Євро). Методи визначення митної вартості - основний (за ціною договору (контракту)). Тарифна пільга (тарифна преференція) - 410.
Відповідно до заключної частини акту від 21.02.2022 №3/22/7.8-19-02/24091562 встановлено порушення:
- частини першої статті 15 Доповнення І «Щодо визначення поняття «походження товарів» і методів адміністрування співробітництва» до Регіональної конвенції, частини першої статті 257, частини другої статті 44 МКУ, у результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на загальну суму 994524,12 гривні;
- вимог пункту 190.1 статті 190 ПКУ, у результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість за митною декларацією на загальну суму 198904,83 гривні.
На підставі акту документальної невиїзної перевірки позивача Київською митницею винесено податкове повідомлення-рішення від 10.02.2022 №0000009/7.8-19-02 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «Податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів 14070100» на суму 218795,31 грн, з яких за податковим зобов`язанням 198904,83 грн та штрафні санкції 19890,48 грн.
Не погоджуючись з висновками, викладеними в акті перевірки та вважаючи податкові повідомлення-рішення незаконними, позивач подавав заперечення на акт перевірки та звертався в порядку адміністративного оскарження до Державної митної служби України із скаргою на вказані податкові повідомлення-рішення.
Рішенням Державної митної служби України від 11.08.2022 №08-1/10- 06/13/4404, Держмитслужба залишила спірні податкові повідомлення - рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли у справі, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно з пунктом 190.1 статті 190 Податкового кодексу України базою оподаткування податком на додану вартість для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.
Отже, сума податку на додану вартість залежить від розміру мита, що підлягає сплаті та включається до ціни товару.
Частиною першою статті 270 Митного кодексу України (далі -МК України) передбачено, що правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, митом, крім особливих видів мита, встановлюються цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Стаття 276 МК України визначає, що платниками мита є: 1) особа, яка ввозить товари на митну територію України чи вивозить товари з митної території України у порядку та на умовах, встановлених цим Кодексом; 2) особа, на адресу якої надходять товари, що переміщуються (пересилаються) у міжнародних поштових або експрес-відправленнях, несупроводжуваному багажі, вантажних відправленнях; 3) особа, на яку покладається обов`язок дотримання вимог митних режимів, які передбачають звільнення від оподаткування митом, у разі порушення таких вимог; 4) особа, яка використовує товари, митне оформлення яких було здійснено з умовним звільненням від оподаткування, не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям такого звільнення згідно з цим Кодексом, іншими законами України, а також будь-які інші особи, які безпідставно використовують звільнення від оподаткування митом (податкову пільгу); 5) особа, яка реалізує або передає у володіння, користування чи розпорядження товари, що були випущені у вільний обіг на митній території України із звільненням від оподаткування митними платежами, до закінчення строку, визначеного законом; 6) особа, яка реалізує товари, транспортні засоби відповідно до статті 243 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 277 МК Україниоб`єктами оподаткування митом є: 1) товари, митна вартість яких перевищує еквівалент 150 євро, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за межі митної території України підприємствами; 2) товари, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню митними платежами відповідно до розділу XII цього Кодексу, а також розділів V та VI Податкового кодексу України; 3) товари, транспортні засоби, що реалізуються відповідно до статті 243 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що платники податків, визначені статтею 272 МК України, при ввезені відповідного товару (який є об`єктом оподаткування відповідно до частини першої статі 277 Кодексу) на митну територію України зобов`язані сплачувати ввізне мито.
Частиною першою статті 280 МК України передбачено, що в Україні застосовуються такі види ставок мита: 1) адвалорна - у відсотках до встановленої статтею 279 цього Кодексу бази оподаткування; 2) специфічна - у грошовому розмірі на одиницю бази оподаткування, встановлену статтею 279 цього Кодексу; 3) комбінована, що складається з адвалорної та специфічної ставок мита. 
Відповідно до частин 3-4 статті 280 МК Україниставки мита, крім сезонного та особливих видів мита, встановлюються виключно законами України з питань оподаткування. Ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України.
Згідно частини п`ятої статті 280 МК України ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановленіМитним тарифом України.
До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом.
До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.
Згідно з частинами першою. - третьою статті 36 МК України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.
Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.
Під країною походження товару можуть розумітися група країн, митні союзи країн, регіон чи частина країни, якщо є необхідність їх виділення з метою визначення походження товару.
Відповідно до частини шостої статті 36 МК України положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (непреференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Статтею 43 МК України передбачено, що документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.
Країна походження товару заявляється (декларується) митному органу шляхом зазначення назви країни походження товару та відомостей про документи, що підтверджують походження товару, у митній декларації.
Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.
У разі втрати сертифіката приймається його офіційно завірений дублікат.
Засвідчена декларація про походження товару - це декларація про походження товару, засвідчена державною організацією або компетентним органом, наділеним відповідними повноваженнями.
Декларація про походження товару - це письмова заява про країну походження товару, зроблена у зв`язку з вивезенням товару виробником, продавцем, експортером (постачальником) або іншою компетентною особою на комерційному рахунку чи будь-якому іншому документі, який стосується товару.
Сертифікат про регіональне найменування товару - це документ, який підтверджує, що товари відповідають визначенню, характерному для відповідного регіону країни, та виданий компетентним органом відповідно до законодавства країни вивезення товару.
У разі якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або митним органом встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені у документах, декларант або уповноважена ним особа має право надати митному органу для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості.
Додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фітосанітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках-експертизах відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.
Стаття 44 МК України визначає порядок підтвердження країни походження товару.
Згідно з частинами першою та другою статті 44 МК України для підтвердження країни походження товару орган доходів і зборів у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати документи про походження такого товару.
У разі ввезення товару на митну територію України документ, що підтверджує країну походження товару, подається обов`язково лише у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в органу доходів і зборів є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.
Відповідно до частини першої статті 45 МК України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.
З 01.01.2016 застосуванню підлягає Угода про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони від 27.06.2014 (далі - Угода про асоціацію), розділом IV «Торгівля і питання, пов`язані з торгівлею» якої встановлено порядок здійснення торгівлі товарами -, що походять з територій Сторін.
Відповідно до статті 26 розділу IV Угоди про асоціацію для цілей цієї Глави «походження» означає, що товар підпадає під правила походження, викладені в Протоколі I до цієї Угоди («Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва»).
Згідно з статтею 27 розділу IV Угоди про асоціацію для цілей цієї Глави «мито» включає будь-яке мито або інший платіж, пов`язаний з імпортом або експортом товару, зокрема будь-який додатковий податок або додатковий платіж, пов`язаний з імпортом або експортом товару.
Кожна Сторона, виходячи із положень частини першої статті 29 розділу IV Угоди про асоціацію, зменшує або скасовує ввізне мито на товари, що походять з іншої Сторони, відповідно до Графіків, встановлених у Додатку I-A до цієї Угоди.
Відповідно до статті 2 розділу ІІ «Визначення концепції «походження товарів» Протоколу І до Угоди про асоціацію, з метою впровадження цієї Угоди наступні товари мають вважатися як такі, що походять з Європейського Союзу:
(a) товари, цілком вироблені в Європейському Союзі, як це визначається у статті 5 цього Протоколу;
(b) товари, отримані в Європейському Союзі з матеріалів, які не були вироблені цілком у Європейському Союзі, за умови, що такі матеріали пройшли достатню обробку в ЄС відповідно до статті 6 цього Протоколу.
Частиною першою статті 16 розділу V «Підтвердження походження» Протоколу 1 до Угоди про асоціацію, встановлено, що товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів: (a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, декларація, що надалі іменуватиметься «декларацією інвойс», надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати; текст декларації інвойс наведений у Додатку IV до цього Протоколу.
Процедура видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1 встановлена статтею 17 розділу V «Підтвердження походження» Протоколу 1 до Угоди про асоціацію.
Згідно з положеннями цієї статті сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником. Для цього експортер або його уповноважений представник має заповнити сертифікат з перевезення товару EUR.1, а також бланк заяви, зразок якої наведений у Додатку III. Ці бланки мають бути заповнені однією з мов, якими складено цю Угоду, і згідно з нормами законодавства країни експорту.
Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни-члена Європейського Союзу або України, якщо розглядувані товари можуть бути визнаними такими, що походять з Європейського Союзу або України, і задовольняють іншим умовам цього Протоколу.
Митні органи, які видають сертифікати з перевезення товару EUR.1, повинні вжити всіх необхідних заходів для перевірки статусу походження товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними. Ці органи також мають забезпечити правильне заповнення бланків, зазначених у пункті 2 цієї статті. Вони зокрема повинні перевірити, чи заповнена комірка, призначена для опису товарів, таким чином, щоб запобігти зловмисному дописуванню.
Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами й переданий експортерові одразу ж після здійснення чи забезпечення фактичного експортування товару.
Отже, наявність сертифікату з перевезення товару EUR.1 є обов`язковою та визначальною умовою для застосування преференційного режиму вільної торгівлі до ввезеного позивачем товару.
Статтею 33 Протоколу 1 до Угоди про асоціацію (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) регулюються питання щодо перевірки підтверджень походження. Так, пунктом 1 цієї статті встановлено, що подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватися у довільному порядку або тоді, коли митні органи країни імпорту мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цього Протоколу.
З метою реалізації положень пункту 1 цієї статті митні органи країни імпорту повинні повернути сертифікат з перевезення товару EUR.1 та інвойс, якщо він був поданий, декларацію інвойс або копії цих документів митним органам країни експорту, вказавши, якщо це доречно, причини запиту. Будь-які отримані документи й інформація, що вказують на недостовірність інформації, наведеної в підтвердженні походження, повинні бути передані на підтримку запита про перевірку (пункт 2 статті 33 Протоколу 1 до Угоди про асоціацію).
Перевірка має бути здійснена митними органами країни експорту. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь-яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними (пункт 3 статті 33 Протоколу 1 до Угоди про асоціацію).
Митні органи, на запит яких була здійснена перевірка, мають бути повідомлені про її результати якомога раніше. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є перевірені документи достовірними та, чи розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України й відповідають іншим вимогам цього Протоколу (пункт 5 статті 33 Протоколу 1 до Угоди про асоціацію).
Якщо у випадку обґрунтованих сумнівів відповідь на запит про перевірку не надійшла протягом десяти місяців з дати подання цього запита, або якщо відповідь не містить достатньої інформації для визначення достовірності розглядуваного документа або справжнього походження товарів, митні органи, що подали запит, повинні за відсутності виняткових обставин відмовити у наданні права на преференції (пункт 6 статті 33 Протоколу 1 до Угоди про асоціацію).
Згідно з пунктом 54.4 статті 54 Податкового кодексу Україниу разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.
У постанові від 11.08.2022 у справі № 460/8509/21 Верховний Суд сформував такі правові висновки:
- країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України. Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених Митним кодексом України. Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом;
- у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей;
- Угода про асоціацію з ЄС та, зокрема, Протокол I до цієї угоди передбачає чіткий алгоритм дій митного органу у випадку виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару. У разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей, зокрема, щодо країни походження, при ввезенні (пересиланні) на митну територію України товарів, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган самостійно визначає базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків на підставі відомостей, зазначених у таких документах. Податкове зобов`язання може визначатися контролюючим органом і після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, за результатами документальної перевірки.
Спірні правовідносини виникли у зв`язку з наявністю відповіді компетентного органу, що видав документ, або компетентної організації країни, зазначеної як країна походження товару, щодо проведення перевірки документів про походження товару.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач на підставі митних декларацій ввіз на митну територію України: сідельний тягач для напівпричепів б./в марка «MERCEDES-BENZ», модель «ACTROS 1842», номер шасі - НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення 2019; сідельний тягач для напівпричепів б./в марка «MERCEDES-BENZ», модель «ACTROS 1842», номер шасі - НОМЕР_2 , календарний рік виготовлення 2019; сідельний тягач для напівпричепів б./в марка «MERCEDES-BENZ», модель «ACTROS 1842», номер шасі - НОМЕР_3 , календарний рік виготовлення 2019; сідельний тягач для напівпричепів б./в марка «MERCEDES-BENZ», модель «ACTROS 1842», номер шасі - НОМЕР_4 , календарний рік виготовлення 2019; сідельний тягач для напівпричепів б./в марка «MERCEDES-BENZ», модель «ACTROS 1842», номер шасі - НОМЕР_5 , календарний рік виготовлення 2019; сідельний тягач для напівпричепів б./в марка «MERCEDES-BENZ», модель «ACTROS 1842», номер шасі - НОМЕР_6 , календарний рік виготовлення 2019.
При оформленні товару позивач подав відповідний сертифікат з перевезення форми EUR.1: №PL/MF/AN0173145 від 18.03.2019, №PL/MF/AN0173144 від 18.03.2019, №PL/MF/AN0173143 від 18.03.2019, №PL/MF/AN0178056 від 06.06.2019, №PL/MF/AN0178055 від 06.06.2019, №PL/MF/AN0178054 від 06.06.2019, виданий уповноваженим органом країни вивезення Польща, і в якому зазначено експортером "ASANTECH SP.Z О.О." (Польща), а країна походження товару - Європейський Союз/Німеччина.
Для проведення перевірки сертифіката з перевезення товару, виданого уповноваженим органом Польщі, відповідач звернувся до Волинської митниці (орган, який здійснював митний огляд автомобілів), з метою перевірки статусу походження товарів, оформлених із застосуванням тарифних преференцій.
Волинська митниця листом від 12.11.2021 № 7.3-15/5631 повідомила відповідача про те, що на звернення Волинської митниці від 12.07.2019 №1177/8/03-70-19-04 листом Держмитслужби від 21.10.2021 №15/15-03/7.3/4721 (вх. №6920/7.3-15 від 21.10.2021) надіслано відповідь митних органів Республіки Польщі від 15.09.2021 №2601-ІОА.4331:18.2021, якою не підтверджено преференційне походження товарів зазначених у сертифікатах з перевезення EUR.1: №PL/MF/AN0173145 від 18.03.2019, №PL/MF/AN0173144 від 18.03.2019, №PL/MF/AN0173143 від 18.03.2019, №PL/MF/AN0178056 від 06.06.2019, №PL/MF/AN0178055 від 06.06.2019, №PL/MF/AN0178054 від 06.06.2019. Експортером товарів у сертифікатах з перевезення EUR.1 вказано «ASANTECH SP.Z.O.O» Польща. Враховуючи інформацію уповноваженого органу Республіки Польща, вищезазначені сертифікати з перевезення EUR.1, не можуть бути підставою для застосування преференційного режиму вільної торгівлі.
Згідно з листом (вхідний ДМС України № 24127/11 від 30.09.2021) зазначено «Odpowiedz na pismo 08-15/15-03/11/148 z 5.01.2021 r. 106. №PL/MF/AN 0173143, 107. PL/MF/AN 0173144, 108. PL/MF/AN 0173145, 247. PL/MF/AN 0178054, 248. PL/MF/AN 0178055, 249. PL/MF/AN 0178056. W wyniku przeprowadzonej weryfikacji ustalilismy, ze swiadectwa przewozowe EUR 1 s$ autentyczne. Swiadectwa przewozowe EUR 1 zostaty potwierdzone przez Oddziat Celny w Starachowicach і Oddziat Celny w Kielcach. Podczas weryfikacji eksporter nie udowodnit preferencyjnego unijnego pochodzenia towarow. У результаті перевірки ми встановили, що сертифікати переміщення EUR 1 є справжніми. Транспортні сертифікати EUR.1 були підтверджені Митним управлінням у Стараховіце та Митним управлінням у Кельце. Під час перевірки експортер не довів преференційне походження товару з ЄС. Товар не має преференційного походження ЄС.».
Отже, як вірно встанволено судом, уповноваженим органом Польщі підтверджено автентичність самого документа, однак товар не має підтвердженого преференційного походження з Європейського Союзу відповідно до Додатка І до Регіональної конвенції.
Разом з тим, з наданих інвойсів не можливо встановити походження автомобілів.
Відповідно до декларації постачальника компаніі? Daimler AG на товар зі статусом преференційного походження від 17.09.2018 підписант заявляє, що товари, перелічені в цьому документі, є продуктами походження Європейського Союзу / Співтовариства (Німеччина) та відповідають правилам походження для пільгової торгівлі з Україною на момент поставки, як новий транспортний засіб у версії, що постачається від виробника. Він зобов`язується надати митним органам будь-які додаткові документи, які вони можуть вимагати. Керована вантажівка Mercedes-Benz з кабіною водія, але без кузова тип 1842 LS ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_7 , що не стосується ввезених позивачем транспортних засобів.
Таким чином, оскільки експортером не підтверджено преференційне походження товару, вказаного у сертифікаті відповідно до Угоди, то відповідно товар не може вважатися таким, що походить з Європейського Союзу та не підлягає митному оформленню із застосуванням преференційної ставки ввізного мита.
Формальна наявність сертифікату походження товару, за видачу якого несе відповідальність експортер, не є достатньою підставою для висновку про вчинення позивачем всіх залежних від нього дій для отримання спірних преференцій. Діючи добросовісно та застосовуючи пільгові тарифи, позивач мав безсумнівно переконатися, що поставлений ним товар дійсно є товаром відповідного походження згідно з положеннями вищезазначеної Угоди, а не покладатися лише на відповідальність експортера за видачу відповідного сертифікату.
У спірних правовідносинах обов`язок з декларування, визначення і сплати мита та податку має саме позивач, а тому саме він, а не продавець товару, несе відповідальність за повноту виконання цього обов`язку.
Оскільки відомості про опис товару, країну походження, код преференції та відомості про нарахування митних платежів заповнюються у митній декларації декларантом самостійно, то з моменту прийняття митної декларації до митного оформлення саме декларант несе юридичну відповідальність за недостовірність таких відомостей.
Так як позивачем самостійно у митній декларації зазначено код пільги « 410» (звільнення від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України), водночас, сертифікатами з перевезення товару EUR.1 №PL/MF/AN0173145 від 18.03.2019, №PL/MF/AN0173144 від 18.03.2019, №PL/MF/AN0173143 від 18.03.2019, №PL/MF/AN0178056 від 06.06.2019, №PL/MF/AN0178055 від 06.06.2019, №PL/MF/AN0178054 від 06.06.2019 країна походження товару не підтверджена, як наслідок, суд вважає, що позивач не має права на застосування преференційного режиму і повинен при митному оформленні сплатити митні платежі у повному обсязі.
Компанія-експортер товару отримала сертифікати EUR.1 декларативно (повідомивши компетентні органи Республіки Польща про походження товарів з території ЄС), але в ході перевірки документально не змогла підтвердити походження вказаних товарів. Саме з цієї причини у вищевказаному листі-відповіді зазначено, що сертифікати EUR.1 є дійсними (видавалися), але не пройшли перевірку і не можуть застосовуватися для отримання товарами преференційного режиму.
У разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей, зокрема, щодо країни походження, при ввезенні (пересиланні) на митну територію України, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган самостійно визначає базу оподаткування та податкові зобов`язання платника на підставі відомостей, зазначених у таких документах, безвідносно до завершення митного оформлення товарів та їх випуску. 
Правовий висновок було сформульовано у подібних правовідносинах Верховним Судом у постанові від 05.06.2024 у справі №380/2397/22.
У відповідності до п. 1, 2 ст. 33 Протоколу І подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватися у довільному порядку або тоді, коли митні органи країни імпорту мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цього Протоколу. З метою реалізації положень пункту 1 цієї статті митні органи країни імпорту повинні повернути сертифікат з перевезення товару EUR.1 та інвойс, якщо він був поданий, декларацію інвойс або копії цих документів митним органам країни експорту, вказавши, якщо це доречно, причини запиту. Будь-які отримані документи й інформація, що вказують на недостовірність інформації, наведеної в підтвердженні походження, повинні бути передані на підтримку запита про перевірку.
Отже, положення норм, які встановлюють вимоги до запиту митного органу країни імпорту не визначають обов`язкових умов щодо його оформлення в частині обґрунтування сумнівів, що виникли у контролюючого органу, а носять диспозитивний характер.
Не підтвердження за встановленої процедури преференційного походження товарів, а в даному випадку сідельних тягачів (автомобілі, які за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів), є підставою для прийняття контролюючим органом відповідних рішень.
Відповідно до ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи вчинені (прийняті) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За змістом ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 травня 2025 року.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженю відповідальністю «ЕКОНО ЛТД» залишити без задоволення, а рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 травня 2025 року - без змін
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк, визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Кобаль М.І.

Файдюк В.В.