Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/599/26
Провадження № 3/945/279/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2026 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Павленко І.В., за участю секретаря судового засідання Сербиної К.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2026 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 609195, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. 
Постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18 березня 2026 року справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП повернуто до Управління патрульної поліції в Одеській області, для належного оформлення.
21 квітня 2026 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 609195, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП вдруге. До суду також надано рапорт поліцейської 4 роти 1 батальйону УПП в Одеській області ДПП сержанта поліції Тхоржевської К.Р., відповідно до якого місцем вчинення 08.03.2026 року ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП є с. Нечаяне, Миколаївської області, а також 2 диски з місця події (а. с. 12-13).
Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 609195, складеного 08 березня 2026 року поліцейським 2 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Одеській області сержантом поліції Тхоржевською К.Р., 08.03.2026 року о 00:30:00 в с. Нечаяне, траса «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», 100 км, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи транспортним засобом Ford, номерний знак НОМЕР_3 , не виконав законну вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу за допомогою проблискових маячків синього кольору та звукового сигналу на службовому авто, та продовжував рух, що зафіксовано б/к 474508, 471441, чим порушив п. 2.4 ПДР - невиконання водіями вимог про зупинку, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Про місце, день та час розгляду справи ОСОБА_1 повідомлявся шляхом надсилання судових повісток у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, за адресою місця проживання останнього, що зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 609195, а саме: АДРЕСА_2 (а. с. 15, 17, 21).
Відповідно до конверту, що міститься з матеріалах справи, судова повістка про виклик ОСОБА_1 до суду у судове засідання призначене на 05.05.2026 року не вручена та повернулися з підстав «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 18).
Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.01.2023 року у справі № 496/4633/18 (провадження № 61-11723св22), що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Отже, листи, що повернулися з відміткою в довідці поштового відділення про причину повернення: «за відсутністю адресата за вказаною адресою» - є належно врученими.
Згідно відповіді № 2774086 від 22.05.2026 року з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований з 14.07.2009 року за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 19).
Тож про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 додатково повідомлявся шляхом направлення судової повістки на 08.06.2026 року за його зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання за вказаною вище адресою (а. с. 33), що також була не вручена та повернулася з підстав «за закінченням встановленого терміну зберігання», відповідно до трекінгу УКРПОШТА № R067184570863 (а. с. 27-28).
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 609195 від 08.03.2026 року підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Дані про місце проживання особи вносяться у протокол про адміністративне правопорушення з її слів, та коли особа знайомиться з його змістом та ставить свій підпис без викладення зауважень, то вказані дії свідчать про те, що усі особисті дані про цю особу внесені представниками поліції вірно та відповідають дійсності, тобто навмисне чи помилкове зазначення особою невірних даних про своє місце проживання не має правового значення для складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписав без будь-яких зауважень щодо даних свого місця проживання. 
Також, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 609195 від 08.03.2026 року містить графу «Дата, час, місце розгляду адміністративної справи», в якій відповідальною особою на складання протоколу зазначено, що справа буде розглядатись Миколаївським райсудом Миколаївської області, і вказана графа містить підпис особи, щодо якої її складено.
Тож, суд звертає увагу, що подальше відкладення судових засідань з розгляду справи нівелюватиме завдання провадження, яким є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її з дотриманням вимог закону, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних порушень та запобігання таким правопорушенням, а тому суддя вважає, що з справу необхідно розглянути в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних доказів, долучених до матеріалів справи.
У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/02) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З огляду на позицію Європейського Суду, який неодноразово у своїх рішеннях наголошував на тому, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення слухання.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання 08.03.2026 року відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 609195 за ч. 1 ст. 122-1 КУпАП та направлення його до Миколаївського районного суду Миколаївської області для вирішення питання по суті, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся всіма можливими суду способами, заяв про відкладення розгляду справи та поважність причин неявки від нього до суду не надходило, за вказаних обставин, суд вважає за можливе, в силу ч. 1 ст. 268 КУпАП, проводити судове засідання за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст. 1, 245 КУпАП, та своєчасному розгляду справи.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов такого висновку.
Згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно припису ст. 8 КУпАП, особа яка вчинила, адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Згідно з п. 1.1., 1.3. Розділу 1 «ЗАГАЛЬНІ ПОЛОЖЕННЯ» Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. 
Відповідно до п. 1.9. Розділу 1 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 1.10. Розділу 1 Правил дорожнього руху передбачено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
Відповідно до п. 2.4. Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.
Згідно з п. 2.4. Правил дорожнього руху, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: а) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки; б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; в) гучномовного пристрою; г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.
Отже, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, виражається у невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.
Згідно з положеннями ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Отже, вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме даними, які містяться в: 
протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 609195 від 08.03.2026 року (а. с. 1); 
витягу з протоколу серії ЕПР1 № 609195 від 08.03.2026 року з інформаційного порталу НП, складеної УПП в Одеській області, з фабули якої слідує, що водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи транспортним засобом Ford, номерний знак НОМЕР_3 , не виконав законну вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу за допомогою проблискових маячків синього кольору та звукового сигналу на службовому авто, та продовжував рух; місцем скоєння є адреса: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Нечаяне, траса Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 100 км (а. с. 2);
рапорті поліцейської 4 роти 1 батальйону УПП в Одеській області ДПП сержанта поліції Тхоржевської К.Р., відповідно до якого місцем вчинення 08.03.2026 року ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП є с. Нечаяне, Миколаївської області (а. с. 12);
технічному засобі - на 2 дисках, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 609195 від 08.03.2026 року, на виконання вимог постанови суду від 18.03.2026 року, з яких суддею встановлено, що останній був зупинений працівниками поліції на блокпосту м. Одеси, адже водій у комендантську годину виїхав на зустрічну смугу; в ході розмови з ОСОБА_1 , який повідомив, що їде до м. Херсон, є військовим та надав водійське посвідчення і техпаспорт, у працівника поліції виникли підозри, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння (розширені зіниці, тремтіння, поведінка, що не відповідає обстановці); на запитання, чи готовий він проїхати до медичного закладу, останній повідомив «Ми поїдемо тільки вперед, і ні шагу назад, документи мені не потрібні, женіть, коли догоните, то догоните» і рушив на т/з з місця зупинки; поліцейські почали їхати за ним в бік м. Миколаєва, увімкнувши маячки синього та червоного кольорів та спеціальний звуковий сигнал (зі слів поліцейської т/з ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 180 км/год); біля стели с. Нечаяне останній все ж був зупинений працівниками поліції, а згодом, після зупинки т/з почав швидкий рух і потратив у ДТП (а. с. 13).
Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що водій ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
При обранні виду і розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, необхідним та достатнім для його виправлення буде застосування до ОСОБА_1 міри адміністративного стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 153 (сто п`ятдесят три) гривні 00 копійок на користь держави.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 гривень 60 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 122-2, ст. 221, 252, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) гривні 00 копійок в дохід держави.
Штраф необхідно сплатити на наступні реквізити: (Отримувач коштів: Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300; Код отримувача ( код за ЄДРПОУ): 37992030; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA438999980313010149000014001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300). 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок в дохід держави.
Судовий збір необхідно сплатити на наступні реквізити: (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Роз`яснити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
Документ про сплату штрафу слід подати до суду.
Згідно з положеннями ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:  подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя        І.В. Павленко