Справа №766/2340/26 н/п 2/766/11246/26	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17"червня 2026 року
Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючої судді Кузьміної О.І.,
за участю секретаря судового засідання Савицького В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.07.2020 року між ТОВ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений Договору про споживчий кредит № 2032143660, згідно якого їй було надано кредит в сумі 27873,00 грн., зі сплатою процентів. 21.10.2022 року між ТОВ "ОТП Банк" та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги № 21/10/22, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 2032143660 від 30.07.2020 року перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс». Відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит у строки, передбачені кредитним договором, тому представник позивача звернувся до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2032143660 від 30.07.2020 року в загальній сумі 36097,83 грн., із яких заборгованість за тілом кредиту становить 21292,26 грн.; заборгованість за відсотками становить 14805,57 грн. та відшкодувати судові витрати по справі, судовий збір в розмірі 2 662,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.03.2026 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Відповідач на адресу суд надала відзив на позовну заяву та пояснення, в яких зазначила, що розрахунок заборгованості викликає обґрунтовані сумніви щодо правильності та законності нарахувань. Позивач не надав розрахунок заборгованості, документи щодо переходу права вимоги, первинні бухгалтерські документи, належні докази повідомлення її про наявність заборгованості. Зазначила, що вона є матір`ю- одиночкою, самостійно утримую дитину та перебуваю у складному матеріальному становищі. Зазначила, що останній платіж за кредитним договором був здійснений нею в 2020 році. Після цього жодних платежів на погашення заборгованості вона не здійснювала, борг не визнавала, додаткових угод не укладала. Позов до суду подано в 2026 році, тобто після спливу значного часу з моменту припинення виконання зобов`язань. Просить перевірити дотримання позивачем строків позовної давності та у разі встановлення їх спливу застосувати наслідки, передбачені ст.267 ЦК України і відмовити у задоволенні позовних вимог та надала клопотання про витребування доказів.
Представник позивача на адресу суд надала відповідь на відзив, в якій зазначила, що 30.07.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Акціонерного товариства «ОТП БАНК» з метою отримання кредиту, у зв`язку з чим підписала кредитний договір, анкету-заяву на отримання кредиту, паспорт споживчого кредиту, квитанцію № H00102AFGU від 30.07.2020 року та Заяву на видачу готівки №00T02AFНО 30.07.2020р. На підтвердження отримання відповідачем коштів до позовної заяви Додано розрахунок заборгованості за договором № 2032143660 від 30.07.2020 та Заяву на видачу готівки № H00T02AFНО «30» липня 2020 р. по клієнту ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), які містять інформацію про рух коштів, зокрема про отримання відповідачем коштів та зарахування коштів, сплачених нею на погашення заборгованості за кредитним договором № 2032143660 від 30.07.2020 року. Відповідач схвалила даний правочин своїми наступними діями неодноразово здійснював часткову оплату в погашення заборгованості за кредитним договором № 2032143660 від 30.07.2020. Сплачуючи кредит, відповідач вчинила конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору № 2032143660 від 30.07.2020 року, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. Наданий банком розрахунок заборгованості за кредитом, є належним доказом користування відповідачем кредитними коштами. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не спростовано розрахунок первісного кредитора. Контррозрахунку заборгованості, що спростовує розмір заборгованості, визначений позивачем, відповідачем також не надано. Доказів які б свідчили про виконання взятих на себе зобов`язань відповідачем не надано. Таким чином, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 36097,83 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості.
Щодо застосування строків позовної даності зазначила, що починаючи з березня 2020 року строк позовної давності продовжився на строк дії карантину, який тривав до 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року, а починаючи з 24 лютого 2022 року строк позовної давності продовжився на строк дії в Україні воєнного стану, який діє на даний час. Крім того, частинами 1, 3 ст. 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Таким чином, трирічний строк позовної давності за вказаним договором почав обчислюватися (продовжується) з 04.09.2025 року та спливає 04.09.2028 року, якщо відсутні підстави для його переривання чи зупинення. Крім того, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували скрутне матеріальне становище, відсутність доходів, неможливість працевлаштування чи інші обставини, що об`єктивно перешкоджають виконанню взятих на себе зобов`язань. Посилання відповідача на статус матері-одиначки та скрутне матеріальне становище не спростовують заявлених позовних вимог, не впливають на факт існування заборгованості та не є підставою для звільнення від виконання зобов`язань за кредитним договором. Просить позов задовольнити в повному обсязі.
В судове засідання представник позивача не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у відповіді на відзив просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, просила відмовити з підстав викладених у відзиві на позов та поясненнях.
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 30.07.2020 року між ТОВ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений Договору про споживчий кредит № 2032143660, згідно якого їй було надано кредит в сумі 27873,00 грн., зі сплатою процентів, зі строком повернення до 30 липня 2023 року, що підтверджується, паспортом споживчого кредиту.
Кредитний договір № 2032143660 від 30.07.2020 року містить Додаток № 1 орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, з яким відповідач ознайомлена, що підтверджується її підписом.
Графік платежів, обумовлений сторонами на момент укладення договору, відображений у додатку № 1 до кредитного договору № 2032143660 від 30.07.2020 року, сума кредиту 27873,00 грн., проценти 20426,97грн. Дата видачі кредиту 30.07.2020 року, дата повернення кредиту 30.07.2023 року загальна вартість кредиту 48229,97грн., фіксована процентна ставка 40,00 % річних.
30.07.2020 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву на отримання кредиту/опитувальний лист, яка є невід`ємною частиною кредитного договору № 2032143660 від 30.07.2020 року та містить, серед іншого, відомості про особисті дані позичальника та розмір бажаного кредиту.
За умовами обслуговування кредитної лінії за користування кредитом, банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку та інформаційним листком, який невід`ємною частиною та додатком до договору. На дату укладення анкети-заяви розмір реальної річної процентної ставки становить 48,29%.
21.10.2022 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 21/10/22, за умовами якого АТ «ОТП БАНК» передає ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» приймає належні АТ «ОТП БАНК» права вимоги до боржників, в тому числі до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 2032143660 від 30.07.2020 року, що доводиться також актом приймання - передачі реєстру боржників від 21.10.2022 року за договором факторингу № 21/10/22.
З витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 21/10/22 від 21.10.2022 вбачається, що ОСОБА_1 вказана у списку боржників за кредитним договором № 2032143660 від 30.07.2020 року, за яким загальна сума заборгованості становить 36097,83 грн., з яких: 21292,26 грн. заборгованість по тілу кредиту; заборгованість за відсотками становить 14805,57 грн. 
Відповідно до розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів за період з 30.07.2020 року до 30.07.2023 року АТ «ОТП БАНК» нарахувало відповідачу станом на 21.10.2022 року борг за кредитним договором № 2032143660 від 30.07.2020 року у розмірі 36097,83 грн., із яких заборгованість за тілом кредиту становить 21292,26 грн., заборгованість за відсотками становить 14805,57 грн. 
Банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. 
3 моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості відповідача за спірним договором.
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою, також в інших випадках, встановлених законом.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно з умовами кредитного договору ОСОБА_1 зобов`язувалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах, передбачених договорами. 
Судом встановлено, що всупереч вимогам кредитного договору відповідач не виконала свого зобов`язання. Відповідач первісному кредитору та після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, не здійснювала жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «Діджи Фінанс», ні на рахунки первісного кредитора.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість ТОВ «Діджи Фінанс», за кредитним договором № 2032143660 від 30.07.2020 року.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ТОВ «Діджи Фінанс» в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту 21292,26 грн. та заборгованість за відсотками становить 14805,57 грн. 
Що стосується клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).
Разом з цим, відповідно до п.12 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) 12 березня 2020 року на території України був встановлений карантин, дію якого неодноразово продовжено. Дію карантину скасовано 01 липня 2023 року.
Крім того, відповідно до п. 19 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Таким чином, з 12.03.2020 року по 01.07.2023 року перебіг строків позовної давності продовжено, а з 24.02.2022 року та по даний час перебіг строків позовної давності зупинено. 
Законом України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» Закону № 4434-IX від 14.05.2025 року, який набув чинності 04.09.2025 року, пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України виключено.
Крім того, частинами 1, 3 ст. 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до Закону України № 4434-IX перебіг позовної давності відновлюється з 04.09.2025, тобто саме з цієї дати продовжується (а не завершується) її відлік.
Поряд з цим відповідач фактично користувалася кредитною карткою і здійснювала платежі до 14.06.2021 року для погашення кредитної лінії, що відображено в розрахунку заборгованості відповідача, які є належними та допустимими доказами, що також не заперечувалось відповідачем.
Кредитний договір № 2032143660 від 30.07.2020 року. Разом з тим матеріалами справи підтверджується, що відповідач після укладення договору продовжувала користуватися кредитними коштами та здійснював платежі на погашення заборгованості. Останній платіж було здійснено 14.06.2021 року, що підтверджується розрахунком заборгованості. Вчинення відповідачем платежів свідчить про визнання нею наявності зобов`язання за кредитним договором.
За таких обставин на момент звернення ТОВ «Діджи Фінанс» строки позовної давності не були пропущені, а тому суд не вбачає правових підстав для застосування строку позовної давності, а доводи відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності є необґрунтованими.
За таких встановлених фактичних обставин, з огляду на те, що розмір боргу по кредиту доводиться розрахунком заборгованості та випискою про рух коштів та правильність нарахування боргу не спростовано відповідачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
У даній справі ТОВ «Діджи Фінанс» понесено витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 7000,00 грн, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Одночасно суд зважує на ту обставину, що відповідачем не оспорювався вказаний розмір витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, який є співмірним зі складністю даної справи, наданим адвокатом часом та обсягом послуг, відповідає критерію реальності та розумності таких витрат, й всупереч вимог статті 12, 13, 81, частини шостої статті 137 ЦПК України відповідачем нічим не спростований.
Тому, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 2662,40 грн. понесений позивачем під час звернення з даним позовом до суду та витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн., та з відповідача в користь Держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665,60 грн. за подання заяви про перегляд заочного рішення.
Клопотання відповідача про витребування доказів не підлягає задоволенню, оскільки позивач не наводить достатнє обґрунтування належності і допустимості доказів, які він просить витребувати та доказів неможливості отримання позивачем вказаних доказів самостійно.
Доводи відповідача про тяжкий матеріальний стан щодо погашення кредитної заборгованості, як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону.
Керуючись ст.ст. 60, 61, 512, 526, 527, 610, 611, 628, 638, 1077, 1078, 1081, 1082 ЦК України, ст.ст. 10-13, 81, 82, 133, 141, 142, 211, 247, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (зареєстроване місцезнаходження: 07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, код ЄДРПОУ 42649746) заборгованість за кредитним договором № 2032143660 від 30.07.2020 року у розмірі 36097,83 грн. (тридцять шість тисяч дев`яносто сім гривень 83 копійки), із яких заборгованість за тілом кредиту становить 21292,26 грн.; заборгованість за відсотками становить 14805,57 грн 
Стягнути з ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (зареєстроване місцезнаходження: 07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, код ЄДРПОУ 42649746) судовий збір в сумі 2 662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) та витрати на правову допомогу в сумі 7000,00 грн. (сім тисяч гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь на користь Держави за подання заяви про перегляд заочного рішення судовий збір в розмірі 665,60 грн.(шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Херсонського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.     
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	О. І. Кузьміна