Справа № 560/5536/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

15 червня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Міністерство оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Міністерство оборони України, в якому просить визнати протиправним рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.01.2026 за №10/1/2, яким повернуті на доопрацювання документи ОСОБА_2 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю її батька ОСОБА_3 ; Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути заяву ОСОБА_2 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю її батька ОСОБА_3 на підставі частини 4 статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (у редакції Закону від 09.12.2023 №3515-ІХ), постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" та направити відповідну заяву до Міністерство оборони України.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивачка звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою, в якій просила призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю її рідного батька – ОСОБА_3 . У подальшому відповідні документи щодо розгляду питання призначення та виплати одноразової грошової допомоги позивачу були передані з ІНФОРМАЦІЯ_4 до ІНФОРМАЦІЯ_5 . За результатами розгляду документів ОСОБА_2 прийнято рішення про повернення документів на доопрацювання.
Позивачка вважає дану відмову протиправною, а тому звернулась до суду з цим позовом.
Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Від відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог. ІНФОРМАЦІЯ_6 вважає, що позовні вимоги є безпідставними і необґрунтованими, та мотивуються неправильним трактуванням положень Закону України «Про соціальний і правовий військовослужбовців та членів їх сімей», Наказу Міністерства оборони України від 25.01.23 № 45 Про затвердження Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану.
Дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності суд дійшов наступних висновків.
Суд встановив, що 02 лютого 2024 року проходячи військову службу в Збройних Силах України загинув батько позивачки - ОСОБА_3 в місті Авдіївка Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .
Позивачка звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою, в якій просила призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю її рідного батька – ОСОБА_3 в порядку пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
Відповідні документи щодо розгляду питання призначення та виплати одноразової грошової допомоги позивачці були передані з першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_7 до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_5 від 01.01.2026 №10/1/2 відповідні документи щодо розгляду питання призначення та виплати одноразової грошової допомоги повернуті на доопрацювання з метою надання документів які відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" підтверджують, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні загиблого, що дають право на отримання одноразової грошової допомоги.
Не погоджуючись з такою відмовою, позивачка звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII).
Соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно Стаття 16-1 Закону №2011-XII (в редакції на момент загибелі ОСОБА_3 02.02.24) особи, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону №2011-XII дія цього Закону не поширюється на членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які загинули чи померли під час проходження військової служби (зборів), проходження служби у резерві внаслідок вчинення ними кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста сталася внаслідок вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, чи є наслідком навмисного заподіяння собі військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом тілесного ушкодження.
Згідно п. 9 ст. 16-3 Закону №2011-XII особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Відповідно до абз. 1 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 установити, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, крім громадян російської федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України у період дії воєнного стану затверджено наказом Міністерства оборони України від 25.01.23 № 45 (далі – Порядок №45).
Відповідно до пункту 1.7 Порядку №45 ОГД призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. Заява (додаток 1) подається до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦКСП) незалежно від місця реєстрації заявника.
Пунктом 3.1. Порядку №45 Районний (міський) ТЦКСП 1) є органом, уповноваженим приймати документи (додаток 2) від осіб, які можуть звернутися за ОГД, оформлювати документи для її призначення та виплати. Доповідь про результати проведеної роботи щодо встановлення осіб, які можуть звернутися за ОГД (додаток 3), подається за підпорядкованістю у обласний (Київський міський) ТЦКСП.
Відповідно до п.3.2 Порядку №45 обласний (Київський міський) ТЦКСП є органом, уповноваженим подавати висновок щодо можливості призначення ОГД (додаток 4). У разі отримання інформації, яка не відповідає раніше наданому висновку, не пізніше 3 робочих днів подається новий висновок з урахуванням встановлених обставин.
Згідно п.4.1 Порядку №45, члени сім`ї звертаються до районного (міського) ТЦКСП незалежно від місця реєстрації та подають документи, зазначені в додатку 2.
Пунктом 4.2 Порядку №45, районний (міський) ТЦКСП приймає від заявника (незалежно від місця його реєстрації) документи, завіряє копії цих документів, не пізніше 7 робочих днів після надходження всіх документів (додаток 5) надсилає їх обласному (Київському міському) ТЦКСП за підпорядкуванням.
Результати опрацювання документів обласним (Київським міським) ТЦКСП зазначаються у висновку (додаток 4) та доповіді (додаток 3), які разом з іншими документами, зазначеними в додатку 6, надсилаються до Департаменту соціального забезпечення (через Управління соціальної підтримки).
Суд зазначає, що 01.01.2026 за № 10/1/2 ІНФОРМАЦІЯ_8 було підготовлено супровідний лист на Начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою інформування позивачки про необхідність доопрацювання документів для підтвердження, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні загиблого ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Якщо після надсилання документів для призначення та виплати ОГД отримано документи (інформацію) щодо інших осіб, які можуть бути віднесені до зазначених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» або можуть звернутися за призначенням та виплатою цієї допомоги, не пізніше наступного робочого дня повідомляє про це Департамент соціального забезпечення встановленим порядком.
Відповідно до 4.4. Департамент соціального забезпечення після отримання від обласного (Київського міського) ТЦКСП документів (додаток 6), надсилає запит до Кадрового центру Збройних Сил України щодо військовослужбовців, які загинули та відповідно до пункту 1 розділу ХIII Інструкції № 280, віднесені до бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану.
На момент загибелі ОСОБА_3 (02.02.2024) чинною була редакція частини першої статті 16-1 Закону №2011-XII (у редакції станом на 20.09.2023), згідно з якою: “…право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого)”. 
Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
Суд зазначає, що позивачка є повнолітньою особою (дата народження – ІНФОРМАЦІЯ_9 ) і не належить до категорії “дітей, які не досягли повноліття”. 
Позивачка не надала жодних підтверджуючих документів, які б свідчили про його перебування на утриманні загиблого батька, при цьому відсутні як рішення суду про встановлення факту утримання, так і документи з Пенсійного фонду, які б підтверджували право позивачки на пенсію у разі втрати годувальника.
З огляду на наведене вище, суд вважає, що в даному випадку відповідачем правомірно повернуто позивачці документи на доопрацювання із чітким зазначенням дій щодо усунення вказаних у відмові недоліків.
Суд зазначає, що позивачка посилається на зміну редакції статті 16-1 Закону №2011-XII Законом №3515-IX від 09.12.2023, який набрав чинності 29.03.2024, і яким розширено перелік осіб, які мають право на ОГД, включивши до них повнолітніх дітей без додаткової умови утримання. 
Закон №3515-IX не має зворотної дії в часі щодо повнолітніх дітей, що прямо випливає з положень пункту 2 розділу II “Прикінцеві та перехідні положення” цього Закону, який визначає виняткову категорію випадків його ретроспективного застосування – діти, зачаті за життя загиблого і народжені після його смерті.
Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. 
У цій справі йдеться про зміну умов виникнення соціального права, отже виняток щодо відповідальності не застосовується.
Верховний Суд у постанові від 10.05.2023 у справі №640/5320/19 чітко зазначив: "Призначення і виплата спірної грошової допомоги… здійснюються в установленому законодавством порядку, що діяв на день виникнення права на отримання такої допомоги, тобто станом на дату, що зазначена у свідоцтві про смерть, а не на день прийняття рішення".
Таким чином, застосуванню підлягає саме та редакція Закону №2011-XII, яка діяла на дату загибелі ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_10 , а не на дату подання заяви або ухвалення рішення Комісією МОУ.
При цьому, посилання позивача на компенсаторну природу ОГД не спростовує вимоги дотримання принципу правової визначеності. Жодна правова норма не передбачає, що соціальна мета законодавства скасовує дію принципу незворотності законів. 
Конституційний Суд України у рішенні №1-рп/99 наголосив: “Будь-яке ретроактивне застосування закону можливе лише тоді, коли це прямо передбачено законом”.
При цьому, строк у три роки, на який посилається позивачка, є строком реалізації вже наявного права, а не строком, який визначає дату його виникнення. 
Відповідно до частини восьмої статті 16-3 Закону №2011-XII, “особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права”. 
Тобто відлік починається з дати смерті, юридичного факту, що створює право.
Також, суд вважає, що посилання позивачки на Пояснювальну записку до законопроекту №3515 також є необґрунтованим, адже Пояснювальна записка не має юридичної сили та не може змінювати чи розширювати межі дії нормативного акта.
Оскільки, загибель військовослужбовця настала до 02.02.2024, та при цьому на момент загибелі позивачка була повнолітньою, та документів, які підтверджують її утримання, не надано, а також враховуючи те, що Закон №3515-IX не має зворотної дії в часі, а тому підстав для отримання позивачкою ОГД враховуючи подані нею документи та встановлені судом обставини, немає.
Суд також звертає увагу позивачки, що передумовою для подальшого направлення документів до Міністерства оборони України є їх перевірка на наявність права на отримання одноразової грошової допомоги. 
В свою чергу обласні територіальні черги та соціальної підтримки наділені таким обов`язком для запобігання подання неналежних документів.
У даному випадку позивачка не надала документів, які підтверджують той факт, що на час загибелі свого батька вона була неповнолітньою або перебувала на його утриманні.
Отже, рішення про відмову у прийнятті документів у позивачки для оформлення та виплати їй ОГД прийняте обґрунтовано та правомірно.
Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на те, що відповідачем доведено правомірність своєї відмови.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Міністерство оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) 	
Відповідач:	ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 ) 	
Третя особа:	Міністерство оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітряних Сил, 6 , код ЄДРПОУ - 00034022) 	

Головуючий суддя 		О.П. Шевчук