ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.06.2026 Справа № 914/453/26 

За позовом:	Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», м. Київ	
до відповідача:	Хрупи Ольги Іванівни, Львівська обл., с. Старичі	
про:	стягнення боргу, пені, інфляційних втрат та 15% річних	
 	 Суддя – Крупник Р.В.	

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ.
Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (надалі – Позивач, ДПЗД «Укрінтеренерго») звернулося до Господарського суду Львівської області із позовною до Хрупи Ольги Іванівни (надалі – Відповідачка, ОСОБА_1 ) про стягнення боргу, пені, інфляційних втрат та 15% річних.
Ухвалою від 20.02.2026 суд залишив позовну заяву без руху, встановивши заявникові строк для усунення недоліків позову.
Позивач подав до суду заяву (вх. №5695/26 від 26.02.2026), якою усунув недоліки позову, визначені ухвалою від 20.02.2026.
Ухвалою від 03.03.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без виклику сторін.

ДОВОДИ СТОРІН.
Доводи позивача.
Позов обґрунтовано невиконанням відповідачкою умов Публічного договору постачання електроенергії постачальника «останньої надії» та комерційної пропозиції в частині своєчасної та повної оплати вартості переданої електроенергії. Як стверджує позивач, у відповідачки існує неоплачений борг у розмірі 1`272,48 грн. Зважаючи на те, що такий не було погашено у добровільному порядку, позивач звернувся до суду із цим позовом про стягнення 3`805,94 грн., з яких 1`272,48 грн. основний борг, 265,38 грн. пеня, 1`091,47 грн. інфляційні втрати, 1`176,61 грн. 15% річних.

Доводи відповідачки.
Відповідачка своїм правом на висловлення заперечень проти позову, передбаченим статтею 165 Господарського процесуального кодексу України (надалі – ГПК України), не скористалася та не подала до суду у встановлений процесуальним законом строк відзиву на позовну заяву.
Слід зазначити, що ухвала про відкриття провадження у справі спочатку надсилалася судом відповідачці за адресою: с. Старичі, Яворівський р-н, Львівська обл., яка використовувалася нею під час провадження господарською діяльністю як фізичною особою-підприємцем. Разом з тим, відповідне відправлення повернулося на адресу суду із зазначенням причин невручення: «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується трекінгом поштового відправлення №R067115069176.
Надалі, суд направив ухвалу про відкриття провадження у справі за адресою реєстрації відповідачки, а саме: АДРЕСА_1 , яка також повернулася на адресу суду із зазначенням причин невручення: «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується трекінгом поштового відправлення №R067125697426.
Щодо вказаних поштових відправлень АТ «Укрпошта» листом-відповіддю (вх. №14865/26 від 26.05.2026) повідомила таке:
- поштове відправлення №R067115069176 надійшло 09.03.2026 до відділення Новояворівськ та 10.03.2026 доставлялося згідно з наданою адресою, однак, вручити його не вдалося, оскільки двері будинку ніхто не відчинив. Зважаючи на це, було залишено повідомлення про надходження листа, який повернуло відправникові, адже ніхто не звернувся до відділення за отриманням поштової кореспонденції;
- поштове відправлення №R067125697426 надійшло 23.03.2026 до відділення Новояворівськ та того ж дня доставлялося згідно з наданою адресою, однак, вручити його не вдалося, оскільки двері квартири ніхто не відчинив. Зважаючи на це, було залишено повідомлення про надходження листа, який повернуло відправникові, адже ніхто не звернувся до відділення за отриманням поштової кореспонденції.
У постановах від 14.08.2020 у справі №904/2584/19 та від 13.01.2020 у справі №910/22873/17 Верховний Суд зазначив, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.
Зважаючи на викладені вище висновки суду касаційної інстанції, а також враховуючи те, що адреса, на котру відправлялася кореспонденція суду, є юридичною адресою відповідачки і остання не повідомляла про зміну цієї адреси, суд, з огляду на причини невручення поштових відправлень, доходить висновку, що відповідачка в силу вимог статті 242 ГПК України вважається такою, що належним чином повідомлена про розгляд справи №914/453/26.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.
Позивач здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії на території України у відповідності до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1344 від 06.11.2018.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1023-р від 12.12.2018 ДПЗД «Укрінтеренерго» визначено постачальником «останньої» надії» з 01.01.2019 до 31.12.2026.
Надання послуг з постачання електроенергії позивач здійснює на підставі Договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», який є публічним договором приєднання. Згідно із пунктом 2.1 цього Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору, що зазначені в додатку 1 до договору (комерційна пропозиція). Відповідна комерційна пропозиція за №3 від 07.06.2019, яка почала діяти з 01.07.2019, наявна у матеріалах справи.
Судом встановлено, що договір постачання електричної енергії між позивачем, як постачальником «останньої надії», та ФОП Хрупою О.І., як споживачем, було укладено з початком фактичного постачання позивачем електричної енергії, як це передбачено пунктом 3.4.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затв. постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018.
Матеріалами справи, зокрема Звітом щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електроенергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів ДПЗД «Укрінтеренерго», виготовленого оператором системи розподілу, підтверджується те, що відповідачка була зареєстрована у реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» із ЕІС-кодом 62Z5319144180554 у період з 05.08.2019 по 31.08.2019 та спожила за цей період 2’ 990 кВт*год. електроенергії.
Пунктами 3.8, 5.8, 5.10, 5.13 Договору передбачено, що оплачений споживачем рахунок за спожиту електроенергію, наданий постачальником, є прийняттям (акцептуванням) умов договору з боку споживача. Розрахунковим періодом за договором є календарний місяць. Оплата виставленого рахунку має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятій споживачем. Споживач здійснює оплату за послугу з розподілу електроенергії через постачальника. Постачальник зобов`язаний при виставленні рахунку за електроенергію споживачу окремо вказувати оплату за послугу з розподілу електроенергії та оплату вартості електроенергії.
Відповідно до пунктів 4.3-4.5 Комерційної пропозиції до Договору рахунки вважаються отриманими споживачем належним чином у разі їх направлення особистим врученням (нарочним) або із застосуванням послуг пошти на адресу споживача, зазначену в ЄДР та/або на адресу, надану оператором системи постачальнику. Акт купівлі-продажу електроенергії складається на підставі даних про фактичне споживання електроенергії споживачем, отриманих від оператора системи. Оригінал Акту купівлі-продажу у двох примірниках надсилається поштою на поштову адресу споживача. У разі неповернення споживачем підписаного зі свого боку одного екземпляра Акту купівлі-продажу у встановлені строки (протягом 3 днів) або його непідписання з боку споживача у встановлений термін, документ вважається узгодженим та підтвердженим споживачем і приймається постачальником як узгоджений. 
Позивач виставив ФОП Хрупі О.І. рахунок на оплату №002346714203/32/О08/07476 від 11.09.2019 за серпень 2019 року на загальну суму 11’ 706,85 грн. з ПДВ, з якої 9’ 755,71 грн. без ПДВ за споживання електроенергії у кількості 2’ 990 кВт*год. та 1’ 274,73 грн. без ПДВ за послугу з розподілу електроенергії.
Крім того, позивач виготовив та підписав зі свого боку Акт купівлі-продажу електроенергії за серпень 2019 року за №003167 від 31.08.2019 на загальну суму 11’ 706,85 грн. з ПДВ.
Відповідні рахунок та акт позивач надіслав ФОП Хрупі О.І. рекомендованим повідомленням №0100109956931, яке було отримано одержувачкою 20.09.2019, що підтверджується відміткою на корінці рекомендованого повідомлення.
З матеріалів справи вбачається, що ФОП Хрупа О.І. частково оплатила вартість електроенергії та послуги з розподілу електроенергії за серпень 2019 року, перерахувавши 16.08.2019 на користь позивача 10’ 434,37 грн., що підтверджується Випискою по рахунку від 16.08.2019.
Оскільки решта суми у розмірі 1’ 272,48 грн. (11`706,85 - 10`434,37) сплачена не була, позивач направив ФОП Хрупі О.І. Претензію №44/11-010474 від 28.03.2025, яка залишилися без належного реагування. Вказане стало підставою для звернення до суду із цим позовом про стягнення основного боргу.
Пунктами 6.1, 7.4, 13.1 Комерційної пропозиції до Договору встановлено, що за внесення передбачених умовами договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, постачальник має право нарахувати споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, окрім сплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також 15% річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання. Сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання або неналежне виконання зобов`язання припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
На підставі вказаних пунктів позивач здійснив нарахування на основну суму заборгованості відповідачки 265,38 грн. пені, 1`091,47 грн. інфляційних втрат, 1`176,61 грн. 15% річних, про стягнення яких просить суд.

ОЦІНКА СУДУ.
Відповідно до пункту 1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затв. постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018, (надалі – ПРРЕ) (надалі – ПРРЕ) договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» - домовленість між постачальником «останньої надії» та споживачем, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу на термін до 90 днів постачальником "останньої надії" за цінами постачальника «останньої надії».
Пунктом 1.2.9 ПРРЕ передбачено, що постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», зміст якого визначається постачальником «останньої надії» на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (додаток 7 до цих Правил), є публічним договором приєднання та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».
Договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу (пункти 3.4.4, 6.2.3 ПРРЕ).
Судом встановлено, що між позивачем, як постачальником «останньої надії», та ФОП Хрупою О.І., як споживачем, було укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», на виконання якого позивач у період з 05.08.2019 по 31.08.2019 поставив, а ФОП Хрупа О.І. спожила електроенергію у обсязі 2’ 990 кВт*год.
Вказана обставина підтверджується даними оператора системи розподілу у формі Звіту щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електроенергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів ДПЗД «Укрінтеренерго» за серпень 2019 року. Крім того, факт поставки електроенергії та її обсяг підтверджуються Актом купівлі-продажу електроенергії №003167 від 31.08.2019. Суд враховує, що вказаний акт підписаний та засвідчений печаткою лише позивачем, проте такий може братися до уваги при вирішенні спору між сторонами з огляду на положення пункту 4.4 Комерційної пропозиції до Договору, адже ФОП Хрупа О.І. отримала оригінал акту 20.09.2019, але не висловила зауважень щодо його змісту та не повернула його з підписом у встановлений строк.
Згідно із пунктами 4.1, 4.3, 4.12 ПРРЕ розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.
З матеріалів справи вбачається, що позивач на підставі даних оператора системи розподілу виставив ФОП Хрупі О.І. рахунок на оплату №002346714203/32/О08/07476 від 11.09.2019 на загальну суму 11’ 706,85 грн., що включає вартість спожитої електроенергії та послуги з розподілу електроенергії, яка відповідно до пункту 5.13 Договору оплачується через постачальника
У даній справі, враховуючи положення Договору, ФОП Хрупа О.І. повинна була здійснити остаточний розрахунок за електроенергію, поставлену у серпні 2019 року, на підставі виставленого рахунку протягом 5 робочих днів з дати його отримання, тобто до 27.09.2019 включно.
Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що відповідачка у встановлені Договором строки не сплатила у повному обсязі вартості поставленої їй електроенергії. 16.08.2019 вона перерахувала позивачу лише 10’ 434,37 грн., залишивши неоплаченою решту суми у розмірі 1’ 272,48 грн. (11`706,85 - 10`434,37).
Зважаючи на те, що доказів повної чи часткової сплати вказаної суми відповідачка до суду не подала, суд дійшов висновку про законність і обґрунтованість позовної вимоги про стягнення 1’ 272,48 грн. основного боргу та наявність підстав для її задоволення у повному обсязі.
Позивач також заявив до стягнення 265,38 грн. пені, 1`091,47 грн. інфляційних втрат, 1`176,61 грн. 15% річних, які нараховані на підставі пунктів 6.1, 7.4, 13.1 Комерційної пропозиції до Договору та частини 2 статті 625 ЦК України.
Зі змісту наданого розрахунку вбачається такий порядок нарахування:
- пені: за період з 28.09.2019 по 01.10.2020 на суму 1’ 272,48 грн.;
- інфляційних втрат: за період з 28.09.2019 по 31.10.2025 на суму 1’ 272,48 грн.;
- 15% річних: за період з 28.09.2019 по 26.11.2025 суму 1’ 272,48 грн.
Здійснивши відповідний перерахунок, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних у повному обсязі. При цьому суд звертає увагу на правомірність:
- нарахування пені поза межами шестимісячного обмежувального строку, встановленого частиною 6 статті 232 ГК України (який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин), адже у пункті 13.1 Комерційної пропозиції до Договору сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання або неналежне виконання зобов`язання припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано;
- нарахування 15% річних, адже сторони, керуючись наданим їм частиною 2 статті 625 ЦК України, погодили у пункті 7.4 Комерційної пропозиції до Договору застосування більшого розміру процентів річних, ніж той, що встановлений основним актом цивільного законодавства.
Підсумовуючи викладене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.
У відповідності до частини 1 статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 3’ 328,00 грн.
Керуючись статтями 2, 12, 42, 123, 126, 129, 222, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Хрупи Ольги Іванівни ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 85; код ЄДРПОУ 19480600) 1’ 272,48 грн. основного боргу, 265,38 грн. пені, 1`091,47 грн. інфляційних втрат, 1`176,61 грн. 15% річних та 3’ 328,00 грн. судового збору.
3. Накази видати після набрання рішенням законної сили відповідно до статті 327 ГПК України.
4. Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.
Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Суддя Крупник Р.В.