Справа №454/3988/24 

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

"11" травня 2026 р. Сокальський районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 
за участю секретаря: ОСОБА_2 
прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальну справу про обвинувачення захисника ОСОБА_5 
представників потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальну справу про обвинувачення 
ОСОБА_8 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль Тернопільського району Тернопільської області,
зареєстрованого та проживаючого по 

АДРЕСА_1 , громадянина України,
із вищою освітою, приватного підприємця

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, 

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_8 28.11.2022 близько 17.30 години, рухаючись по вул. Українській у м. Сокаль Червоноградського району Львівської області, керуючи автомобілем марки «Chevrolet Volt» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішоходів гр. ОСОБА_9 та гр. ОСОБА_10 , які переходили проїзну частину автодороги в межах пішохідного переходу зліва на право по напрямку руху автомобіля та внаслідок вказаної події отримали травми.
Таким чином, ОСОБА_8 допустив порушення вимог: розділу 12
п. 12.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДРУ), які полягають в
тому, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій
об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для
зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
п. 12.4 ПДРУ, які полягають у тому, що у населених пунктах рух
транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год;
п 12.9(б) ПДРУ, які полягають у тому, що водієві забороняється: б)
перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах
12.4, 12.5, 12.6, 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки
3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний
знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 ПДРУ
та розділу 18
п. 18.1 ПДРУ, які полягають у тому, що водій транспортного засобу, що
наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають
пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати
дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 отримав
тілесні ушкодження у вигляді перелому стінки правої верхньої щелепної
пазухи. За ступенем тяжкості вказані тілесні ушкодження відносяться до
середнього тілесного ушкодження за ознакою тривалості розладу здоров`я.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 отримав
тілесні ушкодження у вигляді важкої черепно-мозкової травми, забою
головного мозку важкого ступеня важкості, субарахноїдальний крововилив,
забою спинного мозку на рівні шийних сегментів, спіральної епідуральної
гематоми на рівні С1 хребця зліва із стенозом спинномозкового каналу, забійної
рани голови з ушкодженням апоневрозу, багатовідламкового закритого
перелому обох кісток верхньої третини і середньої третини правої гомілки зі
зміщенням. За ступенем тяжкості вказані тілесні ушкодження відносяться до
тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент
спричинення.
Таким чином, ОСОБА_8 обґрунтовано
обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка
керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі
тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 286 КК України
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, пояснив, що дійсно ввечері 28.11.2022 близько 17.30 години, він рухався по вул. Українській у м. Сокаль Червоноградського району Львівської області, керуючи автомобілем марки «Chevrolet Volt» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішоходів гр. ОСОБА_9 та гр. ОСОБА_10 , які переходили проїзну частину автодороги в межах пішохідного переходу зліва направо по напрямку руху автомобіля та внаслідок вказаної події отримали травми. Заподіяна шкода потерпілим ним повністю відшкодована. Просить суд суворо його не карати та не застосовувати до нього додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами так як він здійснює підприємницьку діяльність з використанням автомобіля та самостійно виховує неповнолітню дитину.
Враховуючи те, що обвинувавчений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.
Учасникам розгляду справи роз"яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст349 КПК України.
Оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_8 винний у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка
керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі
тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 286 КК України
Обставиною, що пом"якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, повне відшкодування заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
За таких обставин, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 і попередження нових злочинів, застосовування до нього міру основного покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбуття основного покарання з випробуванням без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки обвинувачений здійснює діяльність з використанням транспортного засобу та має на утриманні неповнолітню дитину.
Заяви потерпілих ОСОБА_9 та гр. ОСОБА_10 до ОСОБА_8 про залишення позову без розгляду - задоволити.
Керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 376 КПК України, суд, 

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винним по ст.286 ч.2 КК України та призначити йому основне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбуття основного покарання із встановленням 2(два) роки іспитового строку, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, навчання, роботи.
Перебіг іспитового строку засудженому обчислювати з моменту проголошення вироку.
Речові докази у кримінальному провадженні - автомобіль марки
«Chevrolet Volt» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який передано на
відповідальне зберігання гр. ОСОБА_8 залишити у його володінні.
Заяви потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до ОСОБА_8 про залишення позову без розгляду - задоволити.
Залишити без розгляду позовні заяви ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до ОСОБА_8 про відшкодування шкоди.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати на залучення експерта 18958,48 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 48коп.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. 

Головуючий:	ОСОБА_1