Справа №522/9666/26
Провадження №1-кп/522/2845/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2026 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026163500000285 від 14.05.2026 року, відносно: 
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка, Комінтернівського району, Одеської області, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-21.05.2026 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень, вирок набрав законної сили 22.06.2026 року, 
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

13.05.2026 року, приблизно о 20 год., 30 хв., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , перебував біля м`ясного корпусу ринку «Привоз», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Привозна, 4, де йшовши по вулиці побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_4 , з яким в ході спілкування виник словесний конфлікт.
В цей час, реалізуючи свій прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_3 наніс йому один удар правою рукою стиснутою в кулак в область обличчя.
В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_4 спричинені наступні тілесні ушкодження: синець повік лівого ока, садно лівої виличної ділянки.
Вищезазначені тілесні ушкодження, як окремо так і разом, не були небезпечними для життя, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5. і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Умисні дії, ОСОБА_3 , які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. 
Положеннями ч.ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Згідно із вимогами ч. 3 ст. 302 КПК України, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання ОСОБА_3 винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. У даній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту без його участі. Також, надано заяву потерпілого ОСОБА_4 , якою він не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст. 381-382 КПК України.
Розглянувши обвинувальний акт, перевіривши долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України, та кваліфікує дії останнього в межах висунутого обвинувачення.
Обвинувачений ОСОБА_3 інтереси якого представляє захисник ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Таким чином, суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження. 
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, є кримінальним проступком. 
ОСОБА_3 є громадянином України, неодружений, тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 
ОСОБА_3 раніше судимий 21.05.2026 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень та в матеріалах справи відсутні докази відбуття ним покарання за цим вироком
Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому кримінальному проступку.
Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття. 
Обставиною, які обтяжують покарання ОСОБА_3 є рецидив кримінальних правопаорушень. 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, особу винного, який раніше судимий, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України слід призначити у виді штрафу.
Водночас, відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах 1 - 3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
За приписами ч.3 ст.72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
З вищевказаних положень закону вбачається, що при призначенні покарання на підставі ст.70 КК України до обвинуваченого застосовується принцип призначення покарань шляхом їх повного або часткового складання, чи шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим з урахуванням положень ст.72 КК України.
Даний кримінальний проступок ОСОБА_3 вчинив 13.05.2026 року, тобто до ухвалення вироку Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2026 року.
Беручи до уваги, що кримінальне правопорушення (проступок), вчинений ОСОБА_3 13.05.2026 року до ухвалення вироку Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2026 року, то суд доходить висновку, що в даному випадку при призначенні обвинуваченому остаточного до відбування покарання слід застосувати положення ч.4 ст. 70 КК України. 
Тому, враховуючи покарання, призначене за ч. 1 ст. 125 КК України вироком Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2026 року, на підставі ч.4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень та штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Призначаючи такий вид покарання, суд виходив із принципу законності, справедливості і індивідуалізації покарання, яке своїм видом буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, а також з метою припинення злочинної діяльності, як самим обвинуваченим так і іншими особами.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не пред`явлено.
Відомості про наявність процесуальних витрат та речових доказів у матеріалах вказаного кримінального провадження, відсутні. 
Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили, суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченогоч.1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, враховуючи покарання, призначене за ч. 1 ст. 125 КК України вироком Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2026 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень та штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Зобов`язати ОСОБА_3 сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це суд шляхом надання документа про сплату штрафу.
Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2026 року, на підставі ч.3 ст.72 КК України, виконувати самостійно.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя:           ОСОБА_1