ЄУН справи: 336/2952/26
Номер провадження: 1-кп/336/1052/2026
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі сторін: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №12026000000000696 від 25.03.2026 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Запоріжжя, утриманців немає, незаміжньої, не працевлаштованої, яка має вищу освіту, проживаючої та прописаної за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , працюючи на посаді головного спеціаліста відділу з організації соціальних послуг управління місцевих соціальних програм Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради, будучи службовою особою, склала та видала завідомо неправдивий офіційний документ, а саме акт встановлення факту здійснення догляду за особою №336 від 28.01.2025 щодо здійснення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , догляду за його матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за таких обставин.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов`язки громадянина, правовий режим власності, засади цивільно-правової відповідальності, діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.
Відповідно до примітки статті 358 КК України, під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи – докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.
Розпорядженням Запорізького міського голови №825 к/тр від 12.04.2023 ОСОБА_4 призначено на посаду головного спеціаліста відділу організації надання соціальної підтримки та соціальних послуг управління соціальної підтримки населення Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради.
Розпорядженням Запорізького міського голови №1161 к/тр від 06.06.2024, ОСОБА_4 переведено на посаду головного спеціаліста відділу з організації соціальних послуг управління місцевих соціальних програм Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради. 
Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 на час вчинення кримінального правопорушення мала 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування.
Згідно з Розпорядженням Запорізького міського голови №1837 к/тр від 15.10.2025 ОСОБА_4 було звільнено з посади головного спеціаліста відділу з організації надання соціальної підтримки та соціальних послуг управління соціальної підтримки населення Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради за угодою сторін.
Відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.
Згідно розділу 1 посадової інструкції головного спеціаліста відділу з організації соціальних послуг управління місцевих програм Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради, затвердженої директором Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради ОСОБА_8 03.06.2024, з якою ОСОБА_4 була ознайомлена в установленому порядку, (далі – посадова інструкція) вказана посада віднесена до шостої категорії державного службовця.
Відповідно розділу 3 посадової інструкції основними посадовими обов`язками головного спеціаліста є:
проводить обстеження матеріально-побутових умов сім`ї у випадках коли рішення щодо призначення державної допомоги чи соціальних послуг приймається на підставі акта обстеження сім`ї;
у складі робочої групи проводить обстеження сімей для складання акта встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю I чи II групи та особами, які потребують постійного догляду;
готує рішення для прийняття одиноких громадян похилого віку та осіб з інвалідністю на обслуговування (надання соціальних послуг) до міського територіального центру соціального обслуговування;
вносить відомості до реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг;
відпрацьовує повідомлення від Головного управління Пенсійного фонду України щодо постраждалих від нещасного випадку на виробництві;
укладає договори про надання соціальних послуг на професійній основі;
співпрацює з центрами пробації щодо осіб звільнених з місць позбавлення волі;
проводить навчання зі спеціалістами з питань роботи відділу;
у разі відсутності іншого спеціаліста відділу виконує його обов`язки;
може працювати на відділеному робочому місці.
Також відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. 
Таким чином, ОСОБА_4 , в силу займаної посади, будучи наділеною організаційно-розпорядчими функціями, згідно ст. 18 КК України на час вчинення кримінального правопорушення була службовою особою.
Відповідно до пункту 2-1 Постанови КМУ №1044 від 10.09.2022, у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану перетинати державний кордон мають право особи, які потребують постійного догляду, – у супроводі одного із членів сім`ї першого ступеня споріднення (у значенні, наведеному у підпункті 14.1.263 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України) за наявності документів, що підтверджують родинні зв`язки, та висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу у постійному сторонньому догляді або у супроводі особи, яка здійснює постійний догляд за зазначеними особами, за наявності документів (посвідчення, довідки) про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу у постійному сторонньому догляді та акта встановлення факту здійснення догляду. Акт встановлення факту здійснення догляду за іншою особою, яка потребує постійного догляду, складається на підставі звернення особи, яка здійснює догляд, до районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради із заявою про здійснення особою такого догляду. У випадку, якщо особа, яка потребує постійного догляду, є взятою на облік внутрішньо переміщеною особою, звернення із заявою про здійснення догляду подається за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. На підставі такого звернення особи, яка здійснює догляд, районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів після надходження заяви складається акт встановлення факту здійснення догляду в довільній формі. Зазначений акт надсилається заявнику або видається особисто за його бажанням. 
Наказом Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради №01-25/50р від 19.06.2023 затверджено Положення про складання акту встановлення факту здійснення догляду за особами з інвалідністю I чи II групи та особами, які потребують постійного догляду (далі – Положення).
Згідно розділу 5 вказаного Положення, до робочої групи зі складання акту залучаються представники відділу організації надання соціальної підтримки та соціальних послуг управління соціальної підтримки населення Департаменту, Запорізького міського центру соціальних служб, Запорізького міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), медичних закладів.
Так, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, працюючи на посаді головного спеціаліста відділу з організації надання соціальної підтримки та соціальних послуг управління соціальної підтримки населення Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради була достовірно обізнаною в силу своїх функціональних обов`язків про порядок видачі акту встановлення факту здійснення догляду за особою на території м. Запоріжжя. 
У невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше 24.01.2025, при невстановлених обставинах, до ОСОБА_4 звернулася раніше знайома їй адвокат Ради адвокатів Запорізької області Особа – 1 (досудове розслідування відносно якої здійснюється у кримінальному провадженні № 12025000000000220 від 21.01.2025), яка попросила її посприяти у видачі акту встановлення факту здійснення догляду за ОСОБА_7 її сином ОСОБА_6 , які проживають в Шевченківському районі міста Запоріжжя, без проведення обстеження робочою групою їхньої сім`ї, що є умовою для видачі вказаного документу. Прагнучи задовольнити зазначене прохання, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел вчинити службове підроблення.
В подальшому ОСОБА_4 не пізніше 28.01.2025 отримала від Особа – 1 (досудове розслідування відносно якої здійснюється у кримінальному провадженні № 12025000000000220 від 21.01.2025) інформацію та документи, що були необхідні для видачі акту встановлення факту здійснення догляду за особою, зокрема: заяву ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про встановлення факту здійснення догляду за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , копії паспорта ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , витяг з реєстру територіальної громади від 22.01.2025, щодо визначення місця проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , копію висновку №621 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребуються соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданий ФОП « ОСОБА_9 код НОМЕР_1 », копію свідоцтва про народження ОСОБА_6 , копію свідоцтва про шлюб ОСОБА_7 та копію картки платника податків ОСОБА_7 та забезпечила реєстрацію вказаних документів в журналі обліку під №911.
В подальшому ОСОБА_4 , достовірно знаючи що її дії є незаконними, не пізніше 28.01.2025, більш точного часу не встановлено, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на складання та видачу завідомо неправдивого офіційного документа – акту встановлення факту здійснення догляду за особою відносно ОСОБА_7 , будучи службовою особою, знаходячись в робочому кабінеті за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, буд. 16, розуміючи що процедура складання акту не дотримана і те, що працівники Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради не проводили обстеження сім`ї ОСОБА_7 , отримавши від Особа – 1 (досудове розслідування відносно якої здійснюється у кримінальному провадженні № 12025000000000220 від 21.01.2025) необхідні дані, склала акт встановлення факту здійснення догляду за особою №336 від 28.01.2025 ОСОБА_6 за ОСОБА_7 , який містив неправдиві відомості в частині позначення членів робочої групи, з числа працівників Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради, які нібито встановлювали факт здійснення догляду, а саме ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також неправдиві відомості в розділі IV акту, що нібито сусідка ОСОБА_7 у будинку за адресою АДРЕСА_3 – громадянка ОСОБА_12 підтвердила факт здійснення догляду ОСОБА_6 за ОСОБА_7 , хоча сама ОСОБА_12 , як встановлено в ході розслідування, ніколи у вказаному будинку не проживала та жодних документів відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не підписувала. Після цього ОСОБА_4 підписала акт, скріпила печаткою, таким чином засвідчивши достовірність зазначених у цьому документі відомостей та в подальшому у невстановлений досудовим розслідуванням час передала цей документ Особа – 1 (досудове розслідування відносно якої здійснюється у кримінальному провадженні № 12025000000000220 від 21.01.2025), яка зверталась до ОСОБА_4 з відповідним проханням.
В матеріалах кримінального провадження міститься угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні, відповідно до якої, 27 березня 2026 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_13 , за участі адвоката ОСОБА_14 , була укладена угода про визнання винуватості та скріплена підписами сторін.
За умовами угоди сторони вважають за можливе при призначенні покарання обвинуваченій, за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст. 366 КК України, погоджуються на призначення останній покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в юридичних особах публічного права строком на 3 (три) роки.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні винуватою у скоєнні кримінального правопорушення визнала себе повністю, щиро розкаялась, пояснила обставини скоєного правопорушення, свої права, передбачені ст. 474 КПК України, розуміє.
Обвинувачена та прокурор в судовому засіданні заявили, що вони цілком розуміють наслідки угоди, укладення угоди є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж передбачені в угоді.
Суд переконався, що обвинувачена розуміє свої права, передбачені КПК України, зокрема ст. 474 КПК України, у добровільності укладання сторонами угоди і, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді. Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, разом з цим, судом з`ясовано, що вона цілком розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, відповідно ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Захисник у судовому засіданні вважав, що укладення угоди не суперечить інтересам підзахисної.
Суд встановив, що умови угоди, не суперечать вимогам КПК України, оскільки вона укладена у провадженні щодо нетяжкого злочину за ч.1 ст. 366 КК України, відповідає вимогам ст. 472 КПК України, не суперечить вимогам КК України, оскільки обставини, викладені в ній відповідають матеріалам справи, дії обвинуваченої кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 366 КК України, а саме складання та видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документа.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексу України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості від 27 березня 2026 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_13 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 12026000000000696 від 25.03.2026 - затвердити.
Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в юридичних особах публічного права строком на 3 (три) роки.. 
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-почеркознавчої експертизи у сумі 8 468,30 грн (висновок експерта № СЕ-19-25/60633-ПЧ від 29.12.2025).
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Згідно із ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження: прокурору, обвинуваченому та захиснику.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_15