Справа № 361/7262/25 
Категорія 38 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2026 року Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді - Захарчук С. С.,
за участю секретаря судового засідання - Савенко Д. С., 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Зазначало, що 12.10.2018 між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № P20.00604.004430115.
Кредитний договір був підписаний позичальником власноручно. Від імені банку договір був підписаний з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи банку та відтиску печатки банку, відтворених за допомогою технічного пристрою відповідно до публічної оферти АТ «Ідея Банк» від 16.09.2015. Позичальник надав письмову заяву акцепт вказаної публічної оферти. 
Відповідно до п. 1.1. кредитного договору банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 98 000 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору. Відповідно до умов договору кредит надається шляхом зарахування коштів на банківський рахунок позичальника, що відкривається банком. 
У п. 1.2. кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 60 місяців з дня підписання договору, тобто до 12.10.2023 включно.
Згідно з п. п. 1.3., 1.4. кредитного договору позичальник за користування кредитом сплачує банку річну змінювану процентну ставку, яка на день укладення кредитного договору становила 15.00 % річних. 
Згідно з п. 2.5. кредитного договору нарахування процентів здійснюється два рази на місяць за методом «факт/факт». Базою для нарахування процентів є неповернена сума кредиту. 
Відповідно до п. 2.1. кредитного договору позичальник повертає кредит разом з процентами в 60 щомісячних внесках згідно графіку щомісячних платежів. 
Одночасно з укладенням кредитного договору позичальник уклав з ТОВ «СК «АХА Страхування Життя» договір від 12.10.2018 добровільного страхування життя. Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 12 782 грн. 61 коп. Вигодонабувачем за цим договором страхування є банк. 
За умовами кредитного договору, а саме п. 1.12., позичальник доручив банку та дав розпорядження переказати страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу.
У відповідності до приписів Закону України «Про споживче кредитування» при укладенні кредитного договору банком була доведена до відома позичальника інформація про умови кредитування, розмір реальної річної процентної ставки, орієнтовну загальну вартість кредиту, що підтверджується власноручним підписом позичальника під текстом договору, а також під текстом паспорту споживчого кредиту. 
Після укладення кредитного договору банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок позичальника грошові кошти в сумі 98 000 грн., з яких був сплачений на рахунок ТОВ «СК «АХА Страхування Життя» страховий платіж від імені позичальника в сумі 12 782 грн. 61 коп., що підтверджується випискою з банківського рахунку позичальника, а також відповідними ордерами-розпорядженнями на перерахування коштів. 
У подальшому позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково. Згідно з випискою по рахунку позичальника за весь строк з моменту укладення кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом позичальник сплатив банку лише 45 035 грн. 67 коп. Останній платіж проведено 21.12.2019. Строк, на який було надано кредит за договором сплив 12.10.2023. Після закінчення строку кредиту кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії. 
У зв`язку із зазначеним, станом на 12.10.2023 сформувалася наступна заборгованість позичальника перед банком за договором:
- заборгованість за основним боргом в сумі 95 606 грн. 70 коп.;
- заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 45 180 грн. 07 коп., що разом становить 140 786 грн. 77 коп. 
Станом на 16.11.2023 розмір заборгованості за основним боргом і відсотками не змінилася. 
Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» заборгованість у загальному розмірі 140 786 грн. 77 коп., що складається з 
- заборгованості за основним боргом в сумі 95 606 грн. 70 коп.;
- заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 45 180 грн. 07 коп.
Крім того, просив стягнути з ОСОБА_1 судові витрати.
Відповідно до ухвали судді Подільського районного суду м. Києва від 08.10.2025 було відкрито провадження у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Від відповідача відзив не надходив.
В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.
Відповідно до інформації відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської РДА ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Суд направляв на зареєстровану адресу відповідача лист з копією ухвали про відкриття провадження від 08.10.2025.
Відповідач кореспонденцію суду не отримав, надіслана судом кореспонденція повернулася до суду.
Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасника справи про її розгляд.
Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до статті 55 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (надалі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу.
Однак, з гарантій статті 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження.
Суд звертає увагу на те, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. В свою чергу особа, яка зареєструвала свої місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат міг, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу.
Вказане передбачено пунктами 118, 123 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270.
Отже, для добросовісного адресата є механізм забезпечення права на отримання офіційної кореспонденції незалежно від того живе він чи ні за певною адресою. Натомість у суду немає жодного механізму забезпечити вручення судової кореспонденції учаснику справи, який не бажає її отримувати або не проживає за зареєстрованою адресою. З огляду на це, неотримання судової кореспонденції відповідачем не може бути перешкодою для розгляду справи.
Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи (за місцем реєстрації), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії статті 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Судом установлено, що 12.10.2018 між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № P20.00604.004430115.
Відповідно до п. 1.1. кредитного договору банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 98 000 грн. (дев`яносто вісім тисяч грн. 00 коп.), включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору. 
Згідно з п. 1.2. кредитного договору банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 60 місяців шляхом:
1.2.1. оплати переказу коштів за реквізитами:
МФО банку отримувача - 351629; ЄДРПОУ отримувача - 2557209140; Рахунок отримувача - 37391262270; Залишок кредиту - 58 500 грн.;
МФО банку отримувача - 380418; ЄДРПОУ отримувача - 2557209140; Рахунок отримувача - 29099900038104; Залишок кредиту - 38 900 грн.; та/або
1.2.2. зарахування на банківський поточний рахунок позичальника, вказаний в п. 1.13. договору (надалі по тексту - «БПР») залишку коштів після виконання п. 1.2.1.
Датою видачі кредиту є остання дата списання коштів з позичкового рахунку позичальника в банку для переказу на вищевказані рахунки. 
Відповідно до п. 1.3. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 5.5 % (Маржу Банку). 
Згідно з п. 1.4. станом на день укладення договору змінна частина ставки, визначена за Рішенням Правління Банку, становить 9.5 %, що разом з Маржею Банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 15 %. 
Відповідно до п. 2.1. Позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 60 щомісячних внесках включно до 12 дня/числа кожного місяця, згідно з графіком щомісячних платежів. 
Згідно з п. 2.2. погашення простроченої заборгованості за цим договором (крім штрафних санкцій) здійснюється шляхом списання банком з транзитного рахунку суми простроченої заборгованості в день надходження грошових коштів на рахунок обліку заборгованості. Погашення іншої заборгованості здійснюється в терміни погашення заборгованості, визначені графіком щомісячних платежів. 
Відповідно до п. 2.3. термін внесення платежу за договором для погашення заборгованості, повинен відповідати терміну щомісячного платежу, передбаченого графіком щомісячних платежів. Щомісячний платіж, внесений не в термін, передбачений графіком щомісячних платежів, та/або в більшій сумі зараховується в оплату щомісячних платежів в термін, визначений таким графіком, тобто кошти зберігаються на транзитному рахунку банку та зараховуються в оплату щомісячних платежів згідно графіку та в черговості з погашення заборгованості, визначеній п. 2.1. договору. За умови отримання відповідної письмової заяви від позичальника про часткове дострокове погашення кредиту банк здійснює відповідне коригування кредитних зобов`язань у бік їх зменшення та надає позичальнику новий графік щомісячних платежів.
Згідно з п. 2.4. з укладенням цього договору, позичальник доручає банку здійснювати договірне списання банком з будь-яких рахунків позичальника в ПАТ «Ідея Банк» грошових коштів, в розмірі наявної простроченої заборгованості по кредиту, нарахованих процентах, плати за обслуговування кредитної заборгованості, неустойках, штрафах, пені. Таке договірне списання може здійснюватися Банком на підставі цього договору будь-яку кількість разів. В тому числі позичальник доручає банку без додаткового погодження з ним здійснювати договірне списання коштів з будь-якого рахунку позичальника в іншій валюті (у випадку відсутності або недостатності у позичальника коштів у валюті, необхідній для оплати зобов`язань за цим договором) і доручає самостійно продати за рахунок таких коштів валюту, необхідну для виконання зобов`язань, на міжбанківському валютному ринку України за курсом, що визначається на дату такого списання , на що позичальник уповноважує банк шляхом підписання цього договору. При цьому всі витрати, пов`язані із продажем коштів у валюту відповідного зобов`язання, включаючи, але не виключно комісії (згідно з діючими тарифами), обов`язкові платежі до бюджету та позабюджетних фондів за операції купівлі-продажу валют та всі інші витрати (в тому числі обов`язкові в силу закону), покладаються на позичальника та утримуються банком чи списуються в порядку договірного списання. Позичальник підписанням цього договору надає право банку утримати комісійну винагороду в гривнях, з коштів, отриманих від продажу іноземної валюти або банківських металів, без зарахування цієї комісійної винагороди на поточний рахунок позичальника в національній валюті. При цьому, позичальник доручає банку оформити заявку на продаж іноземної валюти на Міжбанківському валютному ринку України від імені позичальника. У випадку невиконання позичальником зобов`язань в повному розмірі, банк має право звернути стягнення та реалізувати майно позичальника для погашення заборгованості. 
Відповідно до п. 2.5. нарахування процентів здійснюється 2 рази на місяць за методом «факт/факт», а плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати видачі кредиту. Нарахування процентів і плати за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення кредиту, а також у інших випадках, передбачених цим договором. 
Крім того, на підтвердження заборгованості позивачем надано довідку-розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № P20.00604.004430115 від 12.10.2018. Розрахунок боргу станом на 16.11.2023 та виписку від 16.11.2023 за кредитним договором № P20.00604.004430115 від 12.10.2018.
За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України).
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Стаття 626 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У силу ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У частині першій статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Судом установлено, що кредитний договір № P20.00604.004430115 від 12.10.2018 був підписаний власноручно ОСОБА_1 , тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами 12.10.2018 правочину. 
Отже, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.
А тому доданий до позову договір є належним та допустимим доказом на підтвердження правовідносин між сторонами у справі.
ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, станом на 16.11.2023 має заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 140 786 грн. 77 коп., яка складається з наступного: 95 606 грн. 70 коп. заборгованість за основним боргом, 45 180 грн. 07 коп. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками.
Відповідно до виписки 16.11.2023 за кредитним договором № P20.00604.004430115 від 12.10.2018 ОСОБА_1 було сплачено за тіло кредиту суму у розмірі 2 393 грн. 30 коп. 
Установлено, що 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ» було укладено договір факторингу № 16/11-23 та відступлено права вимоги, що визначені цим договором. Таким чином, фактор набув право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № P20.00604.004430115 від 12.10.2018.
29.12.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 29/12-23 відповідно до умов даного договору ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за первинними договорами. 
Відповідно до витягу з друкованого реєстру боржників № 1, що є додатком до договору факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023 до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № P20.00604.004430115 від 12.10.2018.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло прав вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № P20.00604.004430115 від 12.10.2018.
Ураховуючи те, що факт отримання кредитних коштів ОСОБА_1 не спростований, вказаний кредитний договір є чинним, в установленому законом порядку недійсним не визнавався, а тому позов в частині стягнення заборгованості за кредитним договором за основним боргом у розмірі 95 606 грн. 70 коп. підлягає задоволенню.
Крім того, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками у розмірі 45 180 грн. 07 коп. 
Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
За правилами статей 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Вказаний висновок підтверджено Верховним Судом у постанові від 18.01.2023 у справі № 686/13446/15 (провадження № 61-18379св21).
За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно із ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до п. 5 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених постановою Правління НБУ від 08.06.2017 №49 (далі - Правила) банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Відповідно до п. 1.1. кредитного договору банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 98 000 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору.
Згідно з п. 1.3. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 5.5 % (Маржу Банку). 
Відповідно до п. 1.4. станом на день укладення договору змінна частина ставки, визначена за Рішенням Правління Банку, становить 9.5 %, що разом з Маржею Банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 15 %. 
Згідно з п. 2.1. Позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 60 щомісячних внесках включно до 12 дня/числа кожного місяця, згідно з графіком щомісячних платежів. 
Відповідно до п. 2.5. нарахування процентів здійснюється 2 рази на місяць за методом «факт/факт», а плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати видачі кредиту. Нарахування процентів і плати за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення кредиту, а також у інших випадках, передбачених цим договором. 
Ураховуючи те, що умови щодо сплати відсотків були погоджені сторонами у договорі, відсотки нараховані у межах строку виконання зобов`язання за договором, поданий позивачем розрахунок заборгованості є чітким, повним та розгорнутим по окремим категоріям, даних на його спростування матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам у розмірі 45 180 грн. 07 коп.
Виходячи з вище викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості у загальному розмірі 140 786 грн. 77 коп., що складається з:
- 95 606 грн. 70 коп. - загальний залишок заборгованості за основним боргом;
- 45 180 грн. 07 коп. - загальний залишок заборгованості за несплаченими відсотками.
Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7 200 грн.
Судом установлено, що 01.04.2024 між ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС» було укладено договір про надання правничої допомоги № 1/04.
Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору клієнт доручає, а адвокатське об`єднання зобов`язується надавати йому на довгостроковій основі, відповідно до умов даного договору, правничу допомогу, у відповідності до завдання клієнта, а клієнт зі свого боку зобов`язується прийняти зазначені послуги і сплатити винагороду. 
Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
У порушення вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України представником позивача не надано детального опису робіт (надання послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги, не зазначено час, витрачений адвокатом на виконання всіх відповідних робіт (надання послуг).
Ураховуючи те, що позивачем не надано суду обґрунтованого розрахунку суми витрат, понесених на правову допомогу, не зазначено час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), правових підстав для стягнення витрат на правову допомогу немає.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 207, 526, 610, 612, 625, 628, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст. ст. ст. ст. 3, 4, 8, 10-12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21, прим. 68,69, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 43575686) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 140 786 (сто сорок тисяч сімсот вісімдесят шість) грн. 77 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду. 
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення - 27.04.2026.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя 	С. С. Захарчук