Номер провадження: 22-ц/813/1124/26 
Справа № 498/1023/25
Головуючий у першій інстанції Чернецька Н. С.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2026 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Вадовської Л.М., Таварткіладзе О.М.
за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Цебриківська селищна рада Роздільнянського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин, на рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області, постановлене під головуванням судді Чернецької Н.С. 16 вересня 2025 року у с-щі Велика Михайлівка Одеської області, -

встановила:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення (заінтересована особа - Цебриківська селищна рада Роздільнянського району Одеської області).
Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна матір ОСОБА_2 , що проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний факт засвідчується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_1 виданим 22 жовтня 2024 року Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса). Після смерті матері ОСОБА_2 приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Курако К.Л., 25 березня 2025 року була заведена спадкова справа № 33/2025 щодо майна померлої. ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом першої черги, прийняла вказану спадщину в силу вимог ст. ст. 1268-1270 ЦК України. Однак, нотаріус не змогла видати заявниці свідоцтво про право на спадщину та повідомила ОСОБА_1 , що у поданих приватному нотаріусу документах були встановлені наступні розбіжності, а саме: у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 , виданому Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області (м. Одеса) 22 жовтня 2024 року, зазначено по-батькові померлої « ОСОБА_3 »; у свідоцтві про її народження серії НОМЕР_2 виданого (повторно Ленінською сільською радою Фрунзівського району Одеської області 21 вересня 1984 року по батькові матері зазначено російською мовою « ОСОБА_4 »; у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, реєстраційний номер 000175444792, у відомостях про матір зазначено – ОСОБА_2 ».
У зв`язку із вище зазначеним, рекомендувала заявниці звернутись із питанням про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та її матір`ю ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , до суду. В іншому, ніж судовому порядку, вказаний факт ОСОБА_1 встановити не може. На підставі викладеного, заявник просила суд встановити факт, що вона є рідною донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 16 вересня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин було відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким вимоги заяви про встановлення факту задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
У апеляційній скарзі заявник звертає увагу на безпідставність висновку суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не було надано постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки суд не може зобов`язати нотаріуса вчиняти дії щодо вирішення питань, які безпосередньо належать до його компетенції, тобто нотаріус в кожній конкретній ситуації самостійно вирішує питання про відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії, або відмови у її вчиненні.
Щодо доводів суду про незалучення до участі у справі, в якості заінтересованої особи, рідної сестри заявниці ОСОБА_5 , то апелянт вважає їх необгрунтованими, оскільки в окремому провадженні заінтересовані особи можуть бути залучені до участі у справі за ініціативою суду, або можуть вступити у справу з власної ініціативи.
Сторони про розгляд справи на 17 березня 2026 року були сповіщені належним чином, у судове засідання не з`явились. 
13 березня 2026 року на адресу Одеського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 . 
Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Згідно п.п. 1-3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для часткового скасування судового рішення та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення судом норм процесуального права.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 21 вересня 1984 року, виданого Ленінською селищною радою Фрунзівського району Одеської області, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в книзі реєстрації актів про народження було зроблено запис за № 8. В графі батьки зазначено: мати « ОСОБА_2 » (мовою оригіналу), відомості про батька відсутні.
З копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , виданого Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Іринівка Роздільнянського району Одеської області, про що 22 жовтня 2024 року було складено відповідний актовий запис № 555.
З копії висновку Великомихайлівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про внесення змін до актового запису цивільного стану від 24 квітня 2025 року вбачається, що через розбіжності в документах і неможливістю встановлення правильно написання по батькові матері заявника, внести зміни не можливо. Відповідно до вищезазначеного, у внесенні змін до актового запису про народження ОСОБА_1 № 8 від 08 квітня 1968 року, складеного виконавчим комітетом Ленінської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, відмовлено.
З копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 80579832 від 25 березня 2025 року, вбачається, що приватним нотаріусом Курако К.Л. після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 заведено спадкову справу № 33/2025 року.
З листа-роз`яснення приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Курако К.Л. № 225/02-14 від 05 червня 2025 року вбачається, що у поданих ОСОБА_1 документах були встановлені наступні розбіжності, а саме: у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 , виданому Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 22 жовтня 2024 року, зазначено по батькові померлої « ОСОБА_3 »; у свідоцтві про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , виданого (повторно) Ленінською с/р Фрунзівського району Одеської області 21 вересня 1984 року, по батькові матері зазначено російською мовою « ОСОБА_4 »; у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (реєстраційний номер – 00017544792) у відомостях про матір зазначено - ОСОБА_2 . У зв`язку з вищезазначеним, нотаріус рекомендувала заявниці звернутись до суду для вирішення питання про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та її матір`ю ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є сестрою та племінницею заявника, кожна окремо, показали, що заявник ОСОБА_1 дійсно є рідною донькою ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_5 пояснила, що не буде приймати спадщину.
У спадковій справі № 33/2025 приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Курако К.Л. щодо майна ОСОБА_2 наявні наступні документи: заява ОСОБА_1 , яка надійшла до нотаріальної контори від 25.03.2025 року про прийняття спадщини її матері ОСОБА_2 ; свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 22 жовтня 2024 року, повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00050235478 від 25 березня 2025 року; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 80579681 від 25 березня 2025 року; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 80579698 від 25 березня 2025 року; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 80579832 від 25 березня 2025 року; довідка Цебриківської селищної ради Роздільнянського району Одеської області № 629 від 21 березня 2025 року; копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Ленінською сільською радою Фрунзівського району Одеської області від 21 вересня 1984 року на ім`я ОСОБА_1 ; повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00050235581 від 25 березня 2025 року; копія паспорту, витягу з реєстру територіальної громади та РНОКПП ОСОБА_1 , копія висновку Великомихайлівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про внесення змін до актового запису цивільного стану від 24 квітня 2025 року; копія листа-роз`яснення приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Курако Ксенії Леонідівни № 225/02-14 від 05 червня 2025 року.
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, суд першої інстанції виходив з того, що: заявником ОСОБА_1 не було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії; до участі у справі не залучено рідну сестру заявниці ОСОБА_5 . 
Однак, колегія суддів вважає такий висновок суду необґрунтованим, виходячи з наступного.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Порушення права пов`язане із позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем, і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду (постанова Верховного Суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)).
Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.
Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право, метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.
Встановлення факту, що має юридичне значення, в окремому провадженні можливе при умові, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ст. 315 ЦПК України, не є вичерпним.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Таким чином, окреме провадження, як вид цивільного судочинства, характеризується певною специфікою процесуальної форми, що зумовлена такими особливостями:
1) відсутність спору про право, яка водночас не виключає спору про факт, що полягає в неочевидності його існування;
2) особливий об`єкт судового захисту, яким є охоронюваний законом (законний) інтерес як потреба та прагнення до користування конкретним матеріальним та (або) нематеріальним благом, що може як опосередковуватися, так і не опосередковуватися певним суб`єктивним правом. Захист охоронюваного законом (законного) інтересу у справах здійснюється шляхом підтвердження судом наявності чи відсутності певного юридичної факту як підстави виникнення, зміни чи припинення неоспорюваних суб`єктивних прав;
3) спеціальна мета - підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
У даному випадку колегія суддів приймає до уваги, що після смерті матері, у передбачений законом строк, ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі чого приватним нотаріусом Курако К.Л. заведено спадкову справу № 33/2025 року після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
Однак, з листа-роз`яснення приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Курако К.Л. № 225/02-14 від 05 червня 2025 року вбачається, що у поданих ОСОБА_1 документах були встановлені наступні розбіжності, а саме: у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 , виданому Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 22 жовтня 2024 року, зазначено по батькові померлої « ОСОБА_3 »; у свідоцтві про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , виданого (повторно) Ленінською с/р Фрунзівського району Одеської області 21 вересня 1984 року, по батькові матері зазначено російською мовою « ОСОБА_4 »; у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (реєстраційний номер – 00017544792) у відомостях про матір зазначено - ОСОБА_2 . 
Оскільки вказані обставини унеможливлюють прийняття спадщини ОСОБА_1 , нотаріус рекомендувала останній звернутись до суду для вирішення питання про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та її матір`ю ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Колегія суддів зазначає, що у даному випадку у нотаріуса були відсутні підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії, оскільки питання щодо наявності/відсутності родинних зв`язків між спадкодавцем та спадкоємцем залишається відкритим та може бути вирішено виключно судом
Сам лише факт відсутності постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, за умови, що за обставинами даної справи у іншому, ніж судовому порядку, встановити факт родинних відносин ОСОБА_1 не має можливості, не може бути правовою підставою для відмови у задоволенні такої заяви.
Відповідно до ч. 4 с. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин можуть бути інші спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом, інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб.
При цьому ЦПК України не визначено осіб, які є заінтересованими у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які суд розглядає в порядку окремого провадження. Коло заінтересованих осіб визначається залежно від мети встановлення фактів, взаємовідносин таких осіб із заявником у зв`язку з фактами, які підлягають встановленню, і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. 
Неправильне визначення/не зазначення такої особи заявником не є підставою для відмови у задоволенні заяви, оскільки заінтересовані особи повинні бути залучені до участі у справі також з ініціативи суду або можуть вступити у справу з власної ініціативи.
Відповідні правові висновки викладено Верховним Судом у постанова: від 13 червня 2024 року у справі № 333/8899/21, від 13 листопада 2024 року у справі № 308/14160/21, від 05 лютого 2025 року в справі № 183/4366/24. 
Як вбачається з матеріалів справи, у ОСОБА_1 дійсно є рідна сестра ОСОБА_5 , яка була допитана судом першої інстанції в якості свідка та зазначила, що заявник ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, ОСОБА_5 надала суду свідчення про те, що вона не бажає вступати у спадщини після смерті матері ОСОБА_2 . 
Таким чином, у даному випадку колегія суддів приймає до уваги, що ОСОБА_5 жодним чином не оспорює факт родинних відносин між заявницею та її матір`ю, та визнає що заявник є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 .
Колегія суддів зазначає, що метою звернення ОСОБА_1 із позовом про встановлення факту родинних відносин є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 шляхом встановлення родинних зв`язків зі спадкодавцем, оскільки нотаріус фактично відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю документального підтвердження родинних стосунків з спадкодавцем.
Чинне законодавство не містить вичерпного переліку засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватися факт родинних відносин, тому застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування.
Згідно положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Колегія суддів, переглядаючи справу, встановила фактичні обставини, що входять до предмета доказування за заявою про встановлення факту родинних відносин, надала оцінку наявним в матеріалах справи доказам та перевірила достатність доказів на підтвердження доведеності факту того факту, що ОСОБА_1 дійсно є рідною донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Враховуючи зазначене, колегія суддів, приймаючи до уваги невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, не з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, доходить висновку про скасування рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 16 вересня 2025 року із одночасним ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -
постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — задовольнити.
Рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 16 вересня 2025 року - скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Цебриківська селищна рада Роздільнянського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин — задовольнити.
Встановити факт, що має значення, а саме що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) є рідною донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , видане 22 жовтня 2024 року Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса).
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 18 травня 2026 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді Л.М. Вадовська

О.М. Таварткіладзе