ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2026 року
м. Київ
справа № 357/4531/24
провадження № 61-9156св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (далі - Верховний Суд): головуючого - Крата В. І., суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. (суддя-доповідач),
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Світанок»
на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 
від 27 лютого 2025 року у складі судді Кошель Б. І. та постанову Київського апеляційного суду від 17 червня 2025 року у складі колегії суддів: Журби С.О., Писаної Т.О., Приходька К.П.
у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 (далі- позивачка)
до
відповідача Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Світанок» (далі - ПСП «Агрофірма «Світанок», відповідач)
про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,
ухвалив постанову про таке:
I. Вступ
1. У березні 2024 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.
2. Відповідач заперечував проти позову.
3. Суд першої інстанції позов задовольнив і його позицію підтримала апеляційна інстанція.
4. Відповідач оскаржив постанову апеляційного суду в касаційному порядку. Підставою касаційного оскарження відповідач вказав те, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування підпункту 1 пункту 27 розділу Х Земельного кодексу України (далі - ЗК) у сукупністю з абзацом 4 розділу ІХ Закону України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV (далі - Закон України «Про оренду землі»), статтею 32-2 цього Закону та статтею 126-1 ЗК у подібних правовідносинах.
5. Оскаржувані судові рішення переглядаються в межах, передбачених статтею 400 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), у зв`язку із чим Верховний Суд вирішує питання права, а не факту.
II. Короткий зміст позовних вимог
6. Позов обґрунтований, тим що:
- позивачка є власником земельної ділянки, площею 3,8831 га, яка розташована на території Сорокотязької сільської ради, Білоцерківського району, Київської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва;
- 02 вересня 2014 року позивач уклала з відповідачем договір оренди землі, який 7 жовтня 2014 року було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права;
- земельна ділянка була передана в оренду відповідачу на 5 років;
- 21 травня 2015 року між позивачкою та відповідачем було укладено додаткову угоду №1 до договору оренди землі від 02 вересня 2014 року;
- відповідно до додаткової угоди до договору оренди землі від 21 травня 2015 року пункт 5 Договору вказує на те, що договір укладено на 8 років;
- оскільки термін дії договору оренди спливав 02 вересня 2022 року, то позивач 02 квітня 2021 року направила відповідачу лист-повідомлення про те, що після закінчення строку дії договору оренди вона не має наміру поновлювати його на новий строк з орендарем, а тому після закінчення строку дії договору просила повернути належну їй земельну ділянку;
- позивачка отримала відповідь, що у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 19 березня 2022 року договір оренди земельної ділянки, дата закінчення якого 07 жовтня 2022 року вважається поновленим на один рік без волевиявлення сторін;
- даний Закон проіснував до 19 жовтня 2022 року;
- позивачка неодноразово зверталася до відповідача і на протязі 
2023 року з вимогою повернути належну їй земельну ділянку, проте отримала вже іншу відповідь, що з 1 січня 2019 року набрали чинності зміни до Закону України «Про оренду землі» на підставі Закону України № 2498 - VII від 10 липня 2018 року, які передбачають, що особа, якій належить право користування істотною частиною земель сільськогосподарського призначення (більше ніж 75% масиву) має право орендувати інші земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані у такому масиві, а у разі якщо інші земельні ділянки перебувають в оренді, - на одержання їх в суборенду, за умови передачі їх власнику (орендарю) у користування (оренда, суборенда) іншої земельної ділянки, розташованої в цьому масиві, на такий самий строк та на таких самих умовах, якщо внаслідок черезсмужжя невикористання таких земельних ділянок створює перешкоди у раціональному використанні земельних ділянок, що перебувають у користуванні цієї особи. Право оренди (суборенди) земельних ділянок, що набувається особою, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, з передачею взамін права користування іншою земельною ділянкою. За таких обставин, відповідач повідомив, що в межах одного земельного масиву ПСП «Агрофірма «Світанок» має право самостійно визначати, на якій саме земельній ділянці позивачу потрібно виділяти земельну ділянку;
- однак, ПСП «Агрофірма «Світанок» земельну ділянку позивачу не повернуло та продовжує по даний час користуватись спірною земельною ділянкою, в зв`язку з чим позивач звернулась до правоохоронних органів і 26 травня 2023 року було внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення;
- всупереч наведеному, відповідач продовжує користуватись земельною ділянкою.
7. Враховуючи викладене позивачка просила суд:
- усунути перешкоди в користуванні її земельною ділянкою та зобов`язати відповідача повернути вказану земельну ділянку;
- стягнути з відповідача судові витрати по справі.

III. Короткий зміст оскаржуваних судових рішень
8. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 
від 27 лютого 2025 року, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 17 червня 2025 року, позов задоволено.
Усунено позивачці перешкоди в користуванні її земельною ділянкою та зобов`язано відповідача повернути їй земельну ділянку.
Стягнено з відповідача на користь позивачки судові витрати зі сплати судового збору 1 211,20 грн та витрати на правову допомогу 25 000 грн, всього: 26 211,20 грн.
9. Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивачка, як власник земельної ділянки по закінченню правовідносин за договором оренди від 02 вересня 2014 року, належно зареєструвала припинення права відповідача на орендовану земельну ділянку, повідомила про це відповідача, але останній станом на день розгляду справи судом не повернув земельну ділянку, тобто позивачці чиняться перешкоди в користуванні майном та порушене її право власності підлягає захисту.
10. Відхиляючи доводи апеляційної скарги та залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, апеляційний суд вказав, що оформлена в належний спосіб пропозиція відповідача щодо поновлення договору оренди землі - відсутня, а орендодавець до закінчення строку дії договору оренди і в подальшому неодноразово повідомляла відповідача про небажання продовжувати оренду, просила повернути їй земельну ділянку та, як наслідок зареєструвала припинення права оренди земельної ділянки.
Позивачка не уклала нового договору оренди з іншим орендарем, а також не підписала додаткову угоду із стороною відповідача щодо нового строку договору оренди, висловивши своє небажання продовжувати строк дії договору оренди землі від 02 вересня 2014 року.
Наведене свідчить, що у даному випадку відсутні підстави для застосування передбаченого статтею 33 Закону України «Про оренду землі» переважного права відповідача на укладення договору оренди землі на новий строк.
ІV. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала
12. У касаційній скарзі відповідач просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення яким відмовити у задоволенні позову повністю.
13. Касаційна скарга мотивована таким:
- суди неправильно вирішили даний спір, оскільки не застосували абзац четвертий Розділу IX Закону України «Про оренду землі», відповідно до якого, правила, визначені статтею 126-1 ЗК щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі укладені або змінені після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення;
- суди не здійснили системний аналіз підпункту 1 пункту 27 розділу X ЗК у сукупністю з абзацом 4 розділу ІХ Закону України «Про оренду землі», статтею 32-2 Закону України «Про оренду землі» та статтею 126-1 ЗК, та внаслідок цього помилково не врахували, що передбачене абзацом першим підпункту 1 пункту 27 розділу X ЗК поновлення строку дії договору оренди землі від 02 вересня 2014 року ще на один рік, тобто, до 02 вересня 2023 року, є зміною умов такого договору в частині строку його дії та відповідно строку оренди земельної ділянки, який збільшився ще на один рік;
- оскільки строк дії договору оренди землі від 02 вересня 2014 був змінений після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», тому відповідно до абзацу 4 розділу ІХ Закону України «Про оренду землі» правила його поновлення визначаються відповідно до статті 126-1 ЗК;
- неправильними є висновки судів про те, що продовження договору оренди землі від 02 вересня 2014 регулюється статтею 33 Закону України «Про оренду землі», а відтак, що до спірних правовідносин не застосовуються норми статті 32-2 Закону України «Про оренду землі» та статті 126-1 ЗК;
- після 02 вересня 2023 року поновлення договору оренди землі 
від 02 вересня 2014 року здійснюється за правилами статті 32-2 Закону України «Про оренду землі» та статті 126-1 ЗК, а не за правилами статті 33 Закону України «Про оренду землі»;
- помилка судів полягала у тому, що вони не надали правової оцінки запереченням відповідача, який просив відмовити у позові з підстави того, що договір оренди землі від 02 вересня 2014 є продовженим на новий строк та не припинив свою дію;
- суди не врахували, що дії позивачки, внаслідок яких 19 жовтня 
2022 року на підставі листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі були внесені відомості до реєстру 26 жовтня 2022 року про припинення договору оренди землі від 02 вересня 2014 року, тобто, у період дії договору до 02 вересня 2023 року, є недобросовісними та суперечать підпункту 1 пункт 27 розділу X ЗК у сукупністю з абзацом 4 розділу ІХ Закону України «Про оренду землі», статтею 32-2 Закону України «Про оренду землі» та статтею 126-1 ЗК;
- дії позивачки, яка спершу уклала 02 вересня 2014 року договір оренди землі на умовах, зазначених у абзаці 2 пункту 5.1, протягом одного місяця після закінчення строку договору (а саме у період з 03 вересня 2023 року по 03 жовтня 2023 року) не склала та не подала заяву про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору та не вчинила інших дій, направлених на не поновлення договору, а згодом пред`являє позов про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, суперечать її попередній поведінці і є недобросовісними;
- така недобросовісна поведінка позивачки не може слугувати підставою для задоволення її позову;
- при цьому суди не врахували, що відповідно до статті 126-1 ЗК вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагалося;
- позивачка не скористалась своїм правом відмови від поновлення договору не пізніш як за місяць до дати закінчення дії такого договору 
(02 вересня 2023 року) та не подала до державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору;
- за наслідками розгляду касаційної скарги Верховним Судом можуть бути надані такі правові висновки:
- передбачене абзацом першим підпункту 1 пункту 27 розділу X ЗК поновлення строку дії договору оренди землі є зміною умов такого договору в частині строку його дії;
- оскільки така зміна умов договору оренди землі відбулась після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» (який набрав чинності 16 січня 2020 року), тому відповідно до абзацу 4 розділу ІХ Закону України «Про оренду землі» правила його поновлення визначаються відповідно до статті 126-1 ЗК, а не статті 33 Закону України «Про оренду землі»;
- за системним аналізом підпункту 1 пункт 27 розділу X ЗК, абзацу 4 розділу ІХ Закону України «Про оренду землі», статті 32-2 Закону України «Про оренду землі» та статті 126-1 ЗК , для поновлення договірних орендних відносин достатньо пасивної згоди (у формі мовчазної згоди) сторін договору на продовження договору на тих самих умовах на той самий строк. У таких правовідносинах пасивна згода полягає у бездіяльності сторін, які не вчинять письмовий правочин про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору;
- у цьому випадку договір оренди земельної ділянки продовжується на той самий строк та на тих самих умовах.
V. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
14. 15 грудня 2025 року представник позивачки подав відзив на касаційну скаргу, просив відмовити у її задоволені, вказавши аргументи, які аналогічні викладеним у позовній заяві.
VІ. Рух справи
15. 17 липня 2025 року відповідач подав касаційну скаргу.
16. Ухвалою від 06 серпня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху.
17. Ухвалою від 04 листопада 2025 року відкрито касаційне провадження.
18. Матеріали справи надійшли до Верховного Суду 02 грудня 2025 року.
19. Ухвалою від 03 червня 2026 року справу призначено до судового розгляду. 
VІІ. Встановлені судами обставини
20. Позивачка згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 20 серпня 2014 року державним нотаріусом Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Сутуконога Н.В. є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3220486200:03:008:0013, площею 3,8831 га, яка розташована на території Сорокотязької сільської ради, Білоцерківського району, Київської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
21. 02 вересня 2014 року ОСОБА_1 , яка є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3220486200:03:008:0013, уклала з ПСП «Агрофірма «Світанок» договір оренди землі б/н, який 07 жовтня 2014 року було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.
22. Встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 3220486200:03:008:0013, площею 3,8831 га, яка розташована на території Сорокотязької сільської ради, Білоцерківського району, була передана позивачем в оренду відповідачу на 5 років (пункт 5 договору оренди землі).
23. 21 травня 2015 року між ОСОБА_1 та ПСП «Агрофірма «Світанок» була укладена Додаткова угода №1 до договору оренди землі від 02 вересня 2014 року, зареєстрованого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 13 жовтня 2014 року номер запису про інше речове право 7304360, пунктом 2 якої сторони погодились внести зміни до розділу «Строк дії договору», виклавши його в новій редакції.
24. Відповідно до умов пункту 5 Договору (в новій редакції), Договір укладено на 8 (вісім) років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою.
25. Встановлено, що на підставі листа-повідомлення про заперечення щодо поновлення договору оренди землі, серія та номер - виданий 21 вересня 2022 року, видавник: ОСОБА_1 ; опис поштового відправлення, серія та номер 0911400122051, виданий 21 вересня 2022 року, видавник АТ «Укрпошта», накладна, серія та номер : 0911400122051, виданий 22 вересня 2022, видавник АТ «Укрпошта», повідомлення про вручення поштового відправлення серія та номер 0911400122051, виданий 27 вересня 2022 року видавник 
АТ «Укрпошта»; лист-повідомлення про припинення договору оренди, серія та номер: - виданий 02 квітня 2021 року, видавник: ОСОБА_1 ; опис поштового відправлення, серія та номер 0911409417615, виданий 2 квітня 2021 року, видавник АТ «Укрпошта», накладна, серія та номер : 0911409417615, виданий 2 квітня 2021 року, видавник АТ «Укрпошта», повідомлення про вручення поштового відправлення серія та номер 0911409417615, виданий 10 квітня 2021 року видавник АТ «Укрпошта»;; відомості з ДЗК, серія та номер: 58097959, виданий 19 жовтня 2022 року, видавник: Державний земельний кадастр, були внесені відомості до Державного реєстру речових правна нерухоме майно 26 жовтня 2022 року 14:54:51 про припинене право оренди ПСП «Агрофірма Світанок» на земельну ділянку з кадастровим номером 3220486200:03:008:0013, площею 3,8831 га. Наведене підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 23 січня 2024 року за №362827313.
26. До матеріалів справи приєднано лист-повідомлення від 02 квітня 
2021 року, який направила позивачка на адресу відповідача з інформацією про небажання поновлювати договір оренди та з вимогою повернути за актом її земельну ділянку після закінчення 02 вересня 2022 року строку дії договору оренди.
27. Згідно з листом-відповіддю від 05 вересня 2022 року, відповідач ПСП «Агрофірма «Світанок» зазначив, що в зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 19 березня 2022 року №7178 договір оренди земельної ділянки, дата закінчення якого 07 жовтня 2022 року вважається поновленим на один рік без волевиявлення сторін. За таких обставин, враховуючи вимоги ЗК, всі питання щодо повернення земельної ділянки з кадастровим номером 3220486200:03:008:0013 можуть бути вирішенні лише після збору врожаю 2023 року.
28. Згідно з листом-відповіддю від 14 березня 2023 року, відповідач ПСП «Агрофірма «Світанок», з посиланням на частину четверту статті 37-1 Закону України «Про оренду землі», повідомив позивачці, що в межах одного земельного масиву ПСП «Агрофірма «Світанок» має право самостійно визначати, на якій саме земельній ділянці потрібно виділити земельну ділянку позивачу.
29. Матеріали справи містять письмово викладені та направлені відповідачу заперечення ОСОБА_1 у поновленні договору оренди землі та вимога про повернення земельної ділянки та заборона відповідачу вчиняти будь-які дії на земельній ділянці позивача. Даний лист датований 19 жовтня 2023 року та містить докази направлення відповідачу.
30. Встановлено, що станом на 05 серпня 2024 року триває досудове розслідування у кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_1 по факту незаконного оброблення земельної ділянки з кадастровим номером 3220486200:03:008:0013 працівниками ПСП «Агрофірма «Світанок».
31. Відповідач до відзиву додав інформацію з ДЗК щодо двадцяти дев`яти земельних ділянок, які перебувають в оренді відповідача.
VІІІ. Позиція Верховного Суду
32. Переглянувши оскаржувані судові рішення в межах розгляду справи судом касаційної інстанції (див. пункт 5) Верховний Суд робить зазначає таке.
33. Позивачка є власником земельної ділянки, яку вона передавала в оренду відповідачу.
34. У спірних правовідносинах позивачка порушила питання про повернення їй земельної ділянки, оскільки строк оренди закінчився і позивачка не має волевиявлення передавати земельну ділянку в оренду відповідачу.
35. Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 792 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК, Законом України «Про оренду землі».
36. Частиною четвертою статті 124 ЗК передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
37. Поняття договору оренди землі міститься в статті 13 Закону України «Про оренду землі».
38. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК).
39. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК).
40. За змістом статті 126-1 ЗК, якщо договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення у разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається.
Сторона договору, яка бажає скористатися правом відмови від поновлення договору не пізніш як за місяць до дати закінчення дії такого договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору.
У разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору до дати закінчення дії такого договору після настання відповідної дати закінчення дії договору державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк.
41. Згідно з абзацом 4 розділу IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» правила, визначені статтею 126-1 ЗК щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.
42. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» набрав чинності 16 січня 2020 року.
43. Тобто, усі договори оренди землі, які були укладені до набрання чинності цього Закону поновлюються на умовах, визначених у цих договорах за встановленими законодавством правилами, які були чинні на момент їх укладення.
44. Із системного аналізу статей 626, 777 ЦК та частин другої-шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» вбачається, що для поновлення договору оренди землі з підстави продовження користування земельною ділянкою (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»), необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором (частина перша статті 33 Закону України «Про оренду землі»); до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк (абзац другий частини першої статті 777 ЦК); до листа-повідомлення орендар додав проєкт додаткової угоди, продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»); орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі») (див. постанову Верховного Суду від 02 лютого 2026 року у справі № 470/565/24).
45. Законом України від 24 березня 2022 року № 2145-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» доповнено розділ Х «Перехідні положення» ЗК України пунктами 27, 28, згідно з якими під час дії воєнного стану вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився після введення воєнного стану, щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення, зокрема приватної власності. Цей Закон набрав чинності 07 квітня 2022 року.
46. Отже, вказаним законом прямо визначено юридичний факт, з яким закон пов`язує поновлення дії договорів оренди саме без волевиявлення сторін.
47. З дня набрання чинності Законом України від 19 жовтня 2022 року № 2698-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель», тобто з 19 листопада 2022 року, автоматична пролонгація договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, укладених з фізичними особами, скасована.
48. Аналіз наведених положень ЗК дає підстави для висновку, що у період із 07 квітня 2022 року до 19 листопада 2022 року договори оренди земельної ділянки були поновлені на один рік без волевиявлення сторін договору, строк яких сплинув у цей проміжок часу.
49. Подібний правовий висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі № 563/376/22-ц, в якій надавалося тлумачення наведених вище двом законам України.
50. У цій справі апеляційний суд правильно виснував, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню закон, чинний на момент закінчення строку дії договору оренди, тобто станом на 02 вересня 2022 року.
51. Отже, апеляційний суд обґрунтовано зазначив, що у цей період діяв пункт 27 розділу X «Перехідні положення» ЗК у редакції Закону України 
від 24 березня 2022 року № 2145-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану».
52. Апеляційний суд правильно встановив, що відповідно до чинного на момент закінчення строку дії договору оренди законодавства України спірний договір оренди автоматично пролонгувався, тобто діяв до 02 вересня 
2023 року.
53. При цьому суди врахували, що до матеріалів справи приєднано лист-повідомлення від 02 квітня 2021 року, який направила позивачка на адресу відповідача з інформацією про небажання поновлювати договір оренди та з вимогою повернути за актом її земельну ділянку після закінчення 02 вересня 2022 року строку дії договору оренди (див. пункт 25).
54. Також суди встановили, що позивачка неодноразово зверталась до відповідача і протягом 2023 року з вимогою повернути належну їй земельну ділянку (див. пункт 28).
55. Таким чином, судами зроблено правильні висновки, що позивачка висловила категоричну незгоду продовжувати оренду землі, про що відповідач був обізнаний належним чином.
56. Наявність незгоди орендодавця щодо поновлення договору оренди земельної ділянки згідно з положеннями частини п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» виключає можливість визнання поновленим попереднього договору у спірних правовідносинах.
57. Встановивши, що відповідач після закінчення строку дії договору оренди не повернув спірну земельну ділянку орендодавцю, чим останній чиняться перешкоди відповідачем у користуванні її земельною ділянкою, суди дійшли правильного висновку про задоволення позовних вимог. 
58. Верховний Суд погоджується з висновками судів про задоволення позову по суті, однак не повною мірою погоджується з їх мотивами з огляду на таке. 
59. Звертаючись до суду, позивачка вказувала, що є власником, переданої в оренду відповідачу земельної ділянки, проте строк оренди закінчився і вона не має волевиявлення надалі продовжувати договір оренди, у зв`язку з чим просила зобов`язати відповідача повернути їй земельну ділянку.
60. Відповідно до статті 792 ЦК за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
61. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди
землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
62. Відповідно до статті 598 ЦК зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
63. За приписами статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.
64. Такий строк закінчився, як установили суди та про що безпосередньо зазначає позивачка у позові, 02 вересня 2022 року. Докази продовження строку дії цього договору відсутні.
65. Таким чином, у спірних правовідносинах вимоги пред`явленого позову за своєю суттю спрямовані на повернення спірної земельної ділянки, раніше переданої у користування відповідачу, який після закінчення строку дії договору оренди (02 вересня 2022 року) не виконав обов`язку з її повернення власнику (орендодавцю).
66. Закінчення строку дії договору оренди землі спричиняє усталені та законодавчо визначені наслідки, зокрема припиняються права та обов`язки, що випливають із договору, за винятком тих, які продовжують існувати після закінчення договірних відносин (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц).
67. Згідно з пунктом 4 частини другої статті 16 ЦК одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення. Таке відновлення у спірних правовідносинах може відбутися і в цій справі за заявленою вимогою про повернення спірної земельної ділянки.
68. Отже, у цій справі мета позову спрямована на повернення спірної земельної ділянки за наслідком закінчення строку дії договору оренди, тому вимога позивачки про зобов`язання відповідача повернути спірну земельну ділянку має розглядатися як вимога про повернення цієї земельної ділянки за правилами статті 785 ЦК та статті 34 Закону України «Про оренду землі» (як правовий наслідок припинення договору оренди землі), що відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові 
від 16 липня 2025 року у справі № 910/2389/23.
69. Цей суд підкреслює, що невідповідність чи неповна відповідність позовних вимог належному способу захисту не може бути підставою для відмови в позові з формальних підстав, якщо прагнення позивача не викликає сумніву, а позовні вимоги можна витлумачити відповідно до належного способу захисту прав. Протилежний підхід не відповідав би завданням судового захисту. Близькі за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19 квітня 2023 року у справі № 904/7803/21, від 20 вересня 2023 року у справі № 910/3453/22, від 01 листопада 2023 року у справі № 910/7987/22.
70. У свою чергу, якщо невідповідність способу захисту критеріям належності та ефективності призводить до відмови в задоволенні позовних вимог, то в разі посилання позивача на неправильні (невідповідні предмету позову) законодавчі положення суд має застосувати відповідну законодавчу норму самостійно. Така помилка позивача не може слугувати підставою для відмови в позові.
71. У такому разі спосіб захисту опосередковується позовною вимогою, яка втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав (див. згадувану вище постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 липня 2025 року у справі № 910/2389/23).
72. З урахуванням наведеного суди зробили обґрунтований висновок про задоволення позову, проте частково помилились щодо мотивів.
Тому оскаржені рішення належить змінити: викласти їх мотивувальні частини у редакції цієї постанови.
Викласти абзац другий резолютивної частини рішення суду першої інстанції у такій редакції:
«Зобов`язати Приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Світанок» повернути ОСОБА_1 земельну ділянкою з кадастровим номером 3220486200:03:008:0013, площею 3,8831 га, цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сорокотязької сільської ради, Білоцерківського району».
IX. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
73. Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржувані судові рішення частково ухвалені без дотримання норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. 
74. У зв`язку із наведеним касаційну скаргу слід задовольнити частково. Рішення суду першої інстанції, яке залишене без змін постановою апеляційного суду необхідно змінити. Виклавши їх мотивувальні частини у редакції цієї постанови, абзац другий резолютивної частини рішення суду першої інстанції викласти в новій редакції. В іншій частині оскаржувані судові рішення залишити без змін.
75. Оскільки касаційний суд змінює оскаржувані судові рішення, то розподіл судових витрат не здійснюється.
Із цих підстав, 
керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 412, 415, 416, 419 ЦПК, Верховний Суд 
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу ПСП «Агрофірма «Світанок» задовольнити частково.
2. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 
від 27 лютого 2025 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 17 червня 2025 року змінити:
викласти їх мотивувальні частини у редакції цієї постанови;
викласти абзац другий резолютивної частини рішення суду першої інстанції 
у такій редакції:
«Зобов`язати Приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Світанок» повернути ОСОБА_1 земельну ділянкою з кадастровим номером 3220486200:03:008:0013, площею 3,8831 га, цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сорокотязької сільської ради, Білоцерківського району».
3. В іншій частині рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2025 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 17 червня 2025 рокузалишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді: 	В. І. Крат Д. А. Гудима І. О. Дундар  Є. В. Краснощоков  П. І. Пархоменко