КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 754/21108/25 Головуючий 1-ї інстанції: Бабайлова Л.М.
Провадження №33/824/1265/2026 Доповідач: Яковлева В.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2026 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., з секретарем судового засідання - Родіоновою К.Є., за участю: захисника - адвоката Борсуківської К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Борсуківської Катерини Олександрівни на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 15 січня 2026 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Цією постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 130КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнуто з  ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) копійок. 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, захисник - адвокат Борсуківська К.О., подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Деснянського районного суду міста Києва від 15 січня 2026 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі №754/21108/25 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
На обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що зазначена постанова є незаконною та необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи і має бути скасована. 
Захисник зазначає, що суддею було допущено спрощений підхід до розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, оскільки суддею в постанові не було встановлено фактичні обставини правопорушення, а суддя послався лише на обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та обґрунтував вину лише на формально перелічених документах, тобто не виконав свої безпосередні функції щодо повного, всебічного, і об?єктивного з?ясування обставин справи, та навіть не надав стороні захисту можливості підготувати належний захист та правову позицію, що є неприпустимим. 
Крім того, суд першої інстанції обрав обвинувальну позицію щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянув справу та виніс постанову, якою визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Ігнорування судом аргументів сторони є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав основоположних свобод. 
Також, аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не дотримався.
Так, 15.01.2026 після масованих обстрілів агресором енергетичних об`єктів в місті Києві в Деснянському районному суді міста Києва було відсутнє світло та опалення 3 доби. За відсутності належних умов для здійснення правосуддя, суддя вирішила не відкладати розгляд даної справи, хоча справи про адміністративне правопорушення не відносяться до невідкладних і в даному випадку строк притягнення особи до відповідальності спливає аж в листопаді 2026 року. 
Розгляд справи був проведений суддею у форматі вільного спілкування із захисником Під час розгляду учасникам справи не було оголошено склад суду, не роз`яснено право відводу, не розглянуто клопотання про повне дослідження доказів і виклик поліцейського, також судом не досліджувалися докази по справі і відеозапис події не відтворювався, що об`єктивно позбавило суд можливості здійснити належний та всебічний розгляд справи. 
Також захисник вважає, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеностівини особи тлумачиться на її користь.
Як вбачається в матеріалах справи, подія у зв`язку з якою складено протокол про адміністративне правопорушення, відбулась 29.11.2025 року. Проте, сам протокол про адміністративне правопорушення ЕПР 1 №535566 складений лише 09 грудня 2025 року, тобто на 11 день після події, що є порушенням вимог ст. 254 КУпАП. 
Крім того, апелянт окремо зазначає, що повідомлення про запрошення до підрозділу поліції не було заповнено повністю на момент надання ОСОБА_1 його підпис 29.11.2025, а саме залишено пустою графа коли необхідно прибути, тобто «_.12.2025».
Також, працівниками поліції не були з`ясовані анкетні дані ОСОБА_1 , а саме його номер телефону для реального повідомлення про дату і час складення протоколу, а також дати вручення копії медичного висновку.
Разом з цим, апелянт вказує, на порушення процедури проведення огляду водія в закладі охорони здоров`я.
А саме, що в день проведення огляду ОСОБА_1 29 листопада 2025 року висновок не складався. 
Висновок Київської міської клінічної лікарні №10 щодо результатів огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції був складений лише 05 грудня 2025 року, тобто на п`ятий день після події, без присутності самого ОСОБА_1 , поліцейського та без належної фіксації, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП, Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 N?1452/735.
На думку захисника, вказаний висновок Київської міської клінічної лікарні № 10 та сам огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння слід вважати не дійсним.
Крім того, з наявних матеріалів справи відеозаписах не вбачається, яким саме чином працівник поліції встановив наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. 
Захисник вказує, що на відеозаписах ОСОБА_1 перебував в адекватному стані, тремтіння пальців рук або блідість обличчя на відеозаписі не зафіксовано.
На початку відеозапису, поліцейський каже своєму напарнику «50/50», і з їх розмови можна зрозуміти що це стосується наявності ознак сп`яніння у водія.
Також, лікар-нарколог сам підтверджує відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп?яніння, оскільки спочатку повідомляє про те, що ознаки вказані працівниками поліції у направленні не відповідають вимогам Інструкції (блідість обличчя) Далі проводить огляд останнього за допомогою приладу Драгер, після чого повідомляє поліцейським про те, що "Ти якщо всіх будеш возити, хто в комендантські годину їздить..." (відео 01:57) Також, лікар-нарколог зазначає про те, що у ОСОБА_1 підвищений тиск та він тремтить, і тому питає в поліцейських "навіщо ви його пугали?" (відео 01:58).
Враховуючи все вище наведене, захисник вважає, що докази які містяться в матеріалах справи не дають підстав вважати, що вина ОСОБА_1 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, доведена. 
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 29.11.2025 року о 00 год. 55 хв. керував автомобілем «Citroen», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Радосинській, 140 в м.Києві в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам та підтверджується наявними у справі доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.2-4); даними картки обліку адміністративного правопорушення (а.с.5); даними рапорту поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 полку № 2 (з ОЛБ) УПП у м. Києві ДПП про те, що 29.11.2025 р. о 00 год. 55 хв. по вул. Радосинській, 140 в м. Києві, на блокпосту КП «Опіковий», у комендантську годину, було зупинено транспортний засіб - автомобіль «Citroen», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , під час спілкування з яким, у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук; переглянутим в суді відеозаписом події, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції добровільно пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння в КНП "Київська міська наркологічна клінічна лікарня "Соціотерапія» (а.с.7); висновком щодо результатів медичного огляду, відповідно до якого ОСОБА_1 29.11.2025 року о 01 год. 40 хв. перебував у стані наркотичного сп`яніння, а саме, вживав канабіноїди (марихуану); повідомленням про запрошення до підрозділу поліції (а.с.6).
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції. 
Доводи апеляційної скарги захисника є безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, а також не свідчать про істотні порушення норм матеріального чи процесуального права, які могли б вплинути на правильність висновків суду першої інстанції.
Насамперед, твердження захисника про формальний підхід суду до розгляду справи є безпідставними. Як убачається з постанови, суд першої інстанції дослідив наявні у справі докази. Сукупність доказів є взаємопов`язаною, узгоджується між собою та достатньою для висновку про доведеність вини особи.
Посилання захисника на порушення права на захист та недотримання вимог ст. 6 Конвенції є декларативними. Матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 або його захисника було позбавлено можливості надавати пояснення, заявляти клопотання чи заперечення. Сам по собі розгляд справи в умовах ускладненого функціонування суду (відсутність електропостачання чи опалення) не свідчить про порушення принципів справедливого судового розгляду, якщо фактично права сторін були забезпечені.
Доводи щодо порушення порядку розгляду справи (неоголошення складу суду, нероз`яснення права відводу, недослідження доказів) не спростовують правильність висновків суду, оскільки не суперечать вимогам КУпАП. Більше того, відводів суду заявлено не було.
Твердження про порушення вимог ст. 254 КУпАП у зв`язку зі складанням протоколу через 11 днів після події не є підставою для закриття провадження. Вказана норма не встановлює безумовної недійсності протоколу у разі його складання не в день виявлення правопорушення, факт не вплинув на можливість всебічного та об`єктивного розгляду справи.
Посилання на недоліки повідомлення про виклик до підрозділу поліції також не мають істотного значення, оскільки не впливають на встановлення факту вчинення правопорушення та не спростовують наявних доказів вини.
Доводи щодо порушення процедури проведення медичного огляду є необґрунтованими. Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд у спеціалізованому медичному закладі, за результатами якого складено висновок про перебування у стані наркотичного сп`яніння (вживання канабіноїдів). Час оформлення висновку не свідчить про його недійсність, якщо огляд фактично проводився у встановленому порядку. Жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували фальсифікацію або істотні порушення процедури огляду, стороною захисту не надано.
Аргументи захисника щодо відсутності на відеозаписі ознак наркотичного сп`яніння не спростовують висновків суду, оскільки визначальним доказом у таких справах є саме висновок медичного огляду, а не суб`єктивне сприйняття зовнішнього стану особи на відео. Водночас рапорт працівника поліції містить конкретні ознаки, які стали підставою для направлення особи на огляд.
Посилання на окремі висловлювання лікаря чи поліцейських, наведені захисником, є вибірковими та вирваними з контексту, не спростовують встановленого факту перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, підтвердженого належним доказом - медичним висновком.
Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду першої інстанції, проте не містять обставин, які б ставили під сумнів законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови або свідчили про відсутність події чи складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Борсуківської Катерини Олександрівни - залишити без задоволення.
Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 15 січня 2026 року щодо ОСОБА_1  - залишити без змін. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.С. Яковлева