ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/9671/25	

Головуючий суддя І інстанції – Маковська О.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),
суддів: Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 в адміністративній справі №160/9671/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, без самостійних вимог - Військова частина НОМЕР_2 регіональна військово-лікарська комісія про визнання протиправною бездіяльності, зобов?язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Військова частина НОМЕР_2 регіональна військово - лікарська комісія, в якій позивач просив:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (код в ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо не виплати грошового забезпечення (заробітної плати) під час остаточного розрахунку при вибутті з військової частини (виключення зі списків військової частини);
- стягнути з військової частини НОМЕР_1 (код в ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь позивача недоотримане грошове забезпечення під час остаточного розрахунку при вибутті з військової частини (виключення зі списків військової частини) у розмірі 11000,00 гривень, з вирахуванням обов?язкових зборів та платежів.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати грошового забезпечення (заробітної плати) під час остаточного розрахунку при вибутті з військової частини (виключення зі списків військової частини).
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотримане грошове забезпечення під час остаточного розрахунку при вибутті з військової частини (виключення зі списків військової частини) з вирахуванням обов?язкових зборів та платежів.
В іншій частині позовних вимог – відмовлено. 
Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідачем не виплачено 11 000,00 гривень (без вирахування податків та зборів), що є сумою додаткової винагороди за виконання бойових (спеціальних) завдань за одинадцять днів листопада 2024 року. Зазначив, що суд першої інстанції протиправно зазначив, що обчислення розміру недоотриманого грошового забезпечення під час остаточного розрахунку при вибутті з військової частини (виключення зі списків військової частини) є дискреційними повноваженнями відповідача, а тому позовна вимога про стягнення з відповідача грошового забезпечення в розмірі 11 000,00 грн. задоволенню не підлягає.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України з 15.03.2023 проходив військову службу за призовом під час мобілізації у 20 регіональній військово-лікарській комісії Збройних Сил України.
Наказом начальника 20 регіональної військово-лікарської комісії (по стройовій частині) від 15.03.2023 №2 позивача призначено на посаду відповідального виконавця відділу по роботі із громадянами НОМЕР_2 регіональної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, ВОС - 901, шпк "старший солдат".
З 15.03.2023 зараховаано до списків особового складу 20 регіональної військово-лікарської комісії, на всі види забезпечення.
Відповідно до наказу начальника 20 регіональної військово-лікарської комісії (по стройовій частині) від 11.11.2024 №307 позивач вибув до нового місця служби у місто Харків.
З 11.11.2024 виключено із списків особового складу 20 регіональної військово-лікарської комісії та всіх видів забезпечення.
Щорічна основна відпустка відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за 2023 рік передбачена в кількості 23 доби, надавалась у кількості 12 діб (наказ начальника 20 регіональної військово-лікарської комісії від 18.08.2023 №62).
Грошову допомогу на оздоровлення у 2023 році отримував (наказ начальника 20 регіональної військово-лікарської комісії (з адміністративно-господарської діяльності) від 26.09.2023 №27).
Щорічна основна відпустка відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за 2024 рік передбачена в кількості 30 діб, надавалась у кількості 15 діб (наказ начальника 20 регіональної військово-лікарської комісії від 07.10.2024 Nє272).
Відпустка за сімейними обставинами та з інших поважних причин відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за 2024 рік не надавалась.
Грошову допомогу на оздоровлення у 2024 році отримував (наказ начальника 20 регіональної військово-лікарської комісії (з адміністративно-господарської діяльності) від 01.02.2024 Nє13).
Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 за 2024 рік не отримував.
Військовими перевізними документами на проїзд військовослужбовця, та перевезення домашніх речей не забезпечувався.
Постійним або службовим житлом за рахунок Міністерства оборони України не забезпечувався.
Вирішено виплатити за період з 01.11.2024 по 11.11.2024:
посадовий оклад з розрахунку 3080,00 грн;
оклад за військовим званням головний сержант 880 грн за період з 01.11.2024 по 11.11.2024;
премію у розмірі 492% від посадового окладу в місяць згідно рішення Міністра оборони України від 01.02.2023 №2683/3, №2;
надбавку за вислугу років у розмірі 25% від посадового окладу та окладу за військовим званням;
надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% до посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років;
додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень за листопад 2024 року пропорційно часу виконання часу виконання бойових (спеціальних) завдань у складі діючого угруповання Медичних сил Збройних Сил України.
Вирішено виплатити за період з 01.10.2024 по 03.10.2024 додаткову винагороду під час дії воєнного стану.
Вислуга років у Збройних Силах України на 11.11.2024 складає: календарний строк служби — 03 роки 06 місяців 26 днів; пільгова — 00 роки 00 місяці 00 днів; загальна — 03 роки 06 місяців 26 днів. Посвідчення учасника бойових дій при 20 регіональній військово-лікарській комісії не оформлялось, документи на комісю не подавались.
Вважаючи, що відповідачем порушені права позивача у виплаті належного розміру додаткової грошової винагороди, що передбачена постановою КМУ №168, виходячи із розрахунку 30 000,00 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини 2 статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з частиною 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 ухвалена постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Відповідно до пункту постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям в редакції на час виникнення спірних правовідносин (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №836 від 09.08.2023, яка у частині виплати додаткової винагороди застосовується з 1 червня 2023 року) на період воєнного стану:
військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.
військовослужбовцям строкової військової служби щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 6000 гривень пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць.
Згідно пунктів 1-2 постанови №168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану визначено розділом XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який затверджено Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260.
Згідно пункту 2 розділу XXXIV Порядку №260 на період дії воєнного стану додаткова винагорода згідно з постановою №168 виплачується у розмірі 30000 гривень військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):
з інтенсивної підготовки для ведення воєнних (бойових) дій у складі військових частин (підрозділів), включених до складу резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави;
з управління угрупованнями військ (сил) у складі розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України;
з управління підпорядкованими силами та засобами відповідно до завдань, які покладаються на Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту, у складі розгорнутих пунктів управління Державної спеціальної служби транспорту;
у складі робочої групи або одиночним порядком, визначені Головнокомандувачем Збройних Сил України, начальником Генерального штабу Збройних Сил України, у межах областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;
з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій;
у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України;
із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій;
з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури (у тому числі об`єктів транспортної інфраструктури - військовими частинами та підрозділами Державної спеціальної служби транспорту).
Відповідно до абзацу 27 пункту 2 розділу XXXIV Порядку №260, який застосовується з 01 червня 2023 року згідно Наказу Міністерства оборони №566 від 26.09.2023, додаткова винагорода згідно з постановою №168 виплачується у розмірі 6000 гривень - військовослужбовцям строкової військової служби в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби (пропорційно часу проходження служби).
Згідно пункту 9 розділу XXXIV Порядку №260, виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів:
командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини;
керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.
Згідно пункту 8 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий.
Відповідно до наказу начальника 20 регіональної військово-лікарської комісії (по стройовій частині) від 11.11.2024 №307 зобов`язано виплатити додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень за листопад 2024 року пропорційно часу виконання часу виконання бойових (спеціальних) завдань у складі діючого угруповання Медичних сил Збройних Сил України.
Проте, матерали справи не містять доказів виплати додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень за листопад 2024 року пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань у складі діючого угруповання Медичних сил Збройних Сил України.
Натомість, в матеріалах справи міститься індивідуальні відомості з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування та виписка по картковому рахунку за 2024 рік, відповідно до яких відсутня інформація щодо виплати позивачу додаткової винагороди за листопад 2024 року.
Таким чином, відповідачем протиправно не проведено розрахунки з позивачем щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень за листопад 2024 року пропорційно часу виконання часу виконання бойових (спеціальних) завдань у складі діючого угруповання Медичних сил Збройних Сил України.
Водночас, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що обчислення розміру недоотриманого грошового забезпечення під час остаточного розрахунку при вибутті з військової частини (виключення зі списків військової частини) є дискреційними повноваженнями відповідача, а тому позовна вимога про стягнення з відповідача грошового забезпечення в розмірі 11 000,00 грн. задоволенню не підлягає.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 в адміністративній справі №160/9671/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов 

суддя В.Є. Чередниченко 

суддя В.А. Шальєва