ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2026 р. Справа № 911/3842/25 
Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., за участю секретаря судового засідання Литовки А.С., розглянув матеріали справи 
Фастівської окружної прокуратури в інтересах держави
до Фастівської міської ради 
про зобов`язання вчинити дії
за участю представників сторін 
прокуратури: Гончарова О.В. – в залі суду;
відповідача: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Фастівська окружна прокуратура (далі - прокуратура) в інтересах держави звернулась до Господарського суду Київської області через підсистему “Електронний суд” із позовною заявою № 57/1-6173 вих-25 від 18.12.2025 до Фастівської міської ради (далі – міська рада), у якій просить суд зобов`язати Фастівську міську раду вчинити дії щодо державної реєстрації права комунальної власності Фастівської міської територіальної громади на захисну споруду цивільного захисту – протирадіаційне укриття № 161035, яке розташоване за адресою: Київська область, місто Фастів, вулиця Івана Мазепи, будинок 14.
В обґрунтування позовної заяви прокурор зазначає, що під час опрацювання інформації та документів, наданих на запити прокурора органами місцевого самоврядування, державними органами виконавчої влади, у тому числі уповноваженими територіальними органами ДСНС України, встановлено факт бездіяльності Фастівської міської ради щодо державної реєстрації права комунальної власності на захисну споруду цивільного захисту – протирадіаційне укриття №161035, яке знаходиться в підвальному приміщенні багатоквартирного будинку № 14 по вул. Івана Мазепи (колишня – вул. Інтернаціональна) у м. Фастів, що створює правову невизначеність щодо статусу вказаного об`єкту цивільного захисту та суб`єктів, зобов`язаних здійснювати його утримання у стані, придатному до використання за безпосереднім призначенням – для укриття населення від засобів масового ураження в особливий період.
Ухвалою господарського суду Київської області від 15.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 16.02.2026. Сторонам встановлено строки для вчинення процесуальних дій.
Представник відповідача у судове засідання 16.02.2026 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань чи заяв, в тому числі відзиву на позов, до суду не надходило, хоча про час та місце судового засідання відповідач був повідомлений завчасно, про що свідчить Довідка про доставку електронного листа від 15.01.2026. 
У підготовчому засіданні 16.02.2026 оголошено перерву до 16.03.2026.
В судове засідання 16.03.2026 відповідач не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений шляхом направлення ухвали в елетронний кабінет, про що свідчить наявна в матеріалах справи Довідка про доставку електронного листа 16.02.2026. 
В судовому засіданні 16.03.2026 оголошено перерву до 06.04.2026 та ухвалою суду від 16.03.2026 було продовжено строк проведення підготовчого провадження.
Через підсистему “Електронний суд” 16.03.2025 від прокуратури надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. 
В обґрунтування даного клопотання прокуратура зазначила, що під час формування позовної заяви через підсистему “Електронний суд” було допущено технічну помилку, унаслідок чого до додатків позовної заяви помилково не долучено письмовий доказ, а саме лист Фастівської РДА щодо даних з інформаційної системи обліку та візуалізації фонду захисних споруд з координатами місцязнаходження вказаного протирадіаційного укриття.
Представник відповідача у судове засідання 06.04.2026 втретє не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача не надходило. 
Ухвалою суду від 06.04.2026 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.05.2026, про що повідомлено відповідача шляхом направлення ухвали на електронну адресу (електронний кабінет) 07.04.2026.
04.05.2026 присутній в судовому засіданні прокурор повністю підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві. Представник відповідача вкотре в судове засідання не зявився, хоча про час та місце кожного судового засідання повідомлявся належним чином та завчасно.
Відзив на адресу суду від відповідача у зазначений в ухвалі суду від 16.02.2026 процесуальний строк не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача також не надходило, правову позицію у справі відповідач не висловив.
Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Частиною 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.
Враховуючи, що неявка відповідача неодноразово в судове засідання, який був вчасно та належним чином повідомлений про розгляд справи, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.
В ході розгляду справи судом, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГПК України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.
Під час судового розгляду, відповідно до статей 209, 210 ГПК України були з`ясовані всі обставини, на які прокурор у справі посилався, як на підставу своїх вимог та досліджені всі докази, наявні в матеріалах справи.
У судовому засіданні 04.05.2026 в порядку абз. 1 ч. 1 ст. 219 ГПК України суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України проголосив скорочене рішення.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд 

ВСТАНОВИВ:
В електронній базі фонду захисних споруд цивільного захисту Київської області, за даними ДСНС України у Київській області, у Фастівській міській територіальній громаді загалом обліковується 70 об`єктів цивільного захисту (ПРУ та сховищ), у тому числі ПРУ (протирадіаційне укриття) № 161035 комунальної власності, балансоутримувачем якого раніше значилось комунальне підприємство Фастівської міської ради «Фастівська житлово-експлуатаційна контора» (далі –КП «Фастівська ЖЕК»).
Листами від 14.12.2023 № 56 01-10272/56 11, від 22.02.2024 №56 05-1618/56 8 та від 05.02.2025 № 56 01-1184/56 8 ГУ ДСНС у Київській області повідомило прокуратуру про виявлення в ході проведення комісійних оперативних оглядів захисних споруд цивільного захисту м. Фастів 22 безхазяйні захисні споруди цивільного захисту, розташовані у підвальних приміщеннях багатоквартирних будинків, що були списані органом місцевого самоврядування з балансу КП «Фастівська ЖЕК» на підставі положень постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 №301, у тому числі ПРУ №161035.
Відповідно до п. 1 Вимог щодо забезпечення нумерації та здійснення обліку фонду захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом МВС від 09.07.2018 № 579, ведення обліку фонду захисних споруд здійснюється шляхом складення в паперовій формі паспорта та облікової картки захисної споруди, а також ведення в паперовій та електронній формі книги обліку захисних споруд і книги обліку споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів.
Номер захисної споруди відображається в документах паперового обліку захисних споруд. Паперовий облік фонду захисних споруд організовують і ведуть балансоутримувачі та органи, визначені в пункті 22 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 138.
Отже, згідно вимог чинного законодавства первинними обов`язковими документами, на підставі яких здійснюється ведення обліку фонду захисних споруд, є паспорт та облікова картка захисної споруди цивільного захисту.
За даними паспорту протирадіаційного укриття № 161035 від 05.11.1985 останнє вбудоване у будівлю (підвальне приміщення), розташоване за адресою: вул. Інтернаціональна (нині - Івана Мазепи), 14 м. Фастів, Київська область, належить Білоцерківській КЕЧ, прийняте в експлуатацію 10.10.1985, загальна площа – 240 кв. м, місткість – 199 осіб; наявні системи вентиляції, опалення, енергопостачання, водопостачання; в мирний час використовується як навчальний пункт по ГО ЖЕК-1, час приведення ПРУ у готовність – 4 години.
Аналогічні відомості про ПРУ № 161035 містяться в паспорті та обліковій картці ЗСЦО (Захисних споруд цивільної оборони), виготовлених 12.03.2008 у відповідності до положень Інструкції щодо утримання захисних споруд цивільної оборони у мирний час, затвердженої наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 09.10.2006 № 653, скріплених печаткою КП «Фастівська ЖЕК» та виконавчого комітету Фастівської міської ради, за виключенням оновлених даних про належність ПРУ до комунальної власності,про балансоутримувача – КП «Фастівська ЖЕК», стан готовності якого станом на 12.03.2008 оцінено як «не готове».
За загальним правилом, про що викладено у п. 1.1 СНіП 3.01.09-84 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом захисних споруд і їх утримання в мирний час» (документ розміщено у вільному доступі в мережі Інтернет за посиланням https://ventportal.com/node/272), разом з основним об`єктом будівництва або його пусковим комплексом державні приймальні комісії окремо приймали в експлуатацію закінчені будівництвом вбудовані в будівлі захисні споруди, що входили до комплексу будівництва об`єктів виробничого або житлово-цивільного призначення, а також передбачені у складі новозбудованих та реконструйованих копалень та шахт. Датою введення в експлуатацію захисних споруд вважається дата підписання акту державної приймальної комісії.
Вказане вище також підтверджується матеріалами архівної інвентаризаційної справи № 1097-1 на житловий будинок № 14 по вул. Івана Мазепи, 14, серед яких є документи технічної інвентаризації спірної захисної споруди цивільного захисту № 161035, що розміщена у підвальному приміщенні вказаного житлового будинку, здійсненої на замовлення КП «Фастівська ЖЕК», оформленого листом від 13.07.2017 № 01-18/246, за результатами чого 27.17.2017 виготовлено технічний паспорт на указану захисну споруду цивільного захисту (отримано з листом КП Фастівської міської ради «Фастівське бюро технічної інвентаризації» від 28.01.2025 № 136).
Додатково на підтвердження місцярозташування ПРУ №161035 на цей час саме по вул. Івана Мазепи, 14 у м. Фастів Київської області скеровано відповідний запит в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та отримано лист-відповідь Фастівської районної військової адміністрації від 11.12.2025 № 06-69/6645 з офіційними даними інформаційної системи обліку та візуалізації фонду захисних споруд, згідно якої спірна захисна споруда цивільного захисту знаходиться за координатами 50.07352845916461, 29.912478075519324, що відповідає зазначеній адресі будинку № 14 по вул. Івана Мазепи у м. Фастів.
Отже, вищевказане ПРУ № 161035 розташоване у підвальному приміщенні житлового будинку, введено в експлуатацію разом із будинком як окремий об`єкт нерухомого майна, що у мирний час може використовуватись згідно установленого порядку як комори мешканців будинку, однак без зміни первісного функціонального призначення такої захисної споруди цивільного захисту (до моменту її виключення зі складу фонду захисних споруд цивільного захисту), та має постійно перебувати у стані, придатному до використання за первісним призначенням, як основний вид колективного захисту населення від засобів масового ураження в особливий період та під час надзвичайних ситуацій у мирний час.
Як вказує прокурор в позові, незважаючи на проведення у 2015-2017 роках технічної інвентаризації усіх захисних споруд цивільного захисту комунальної форми власності м. Фастів, у тому числі й ПРУ № 161035, кінцева мета якої полягала у здійсненні реєстрації речових прав на кожну захисну споруду як окремий об`єкт нерухомого майна для належного контролю за наявністю та фактичним технічним станом захисних споруд, їх належним утриманням та експлуатацією, встановлення рівня їх готовності до використання за призначенням, уточнення державного обліку захисних споруд, а також недопущення їх хаотичної реконструкції та переобладнання, така реєстрація права комунальної власності територіальної громади на захисні споруди міста та відповідних речових прав їх балансоутримувачів проведена не була.
При цьому належні докази на підтвердження факту виключення вищевказаного ПРУ із фонду захисних споруд цивільного захисту відсутні та останнє до цього часу перебуває на обліку органів ДСНС, стан готовності якого до укриття населення визначається як «не готове», незважаючи на триваючий воєнний стан в країні, введений через військову агресію російської федерації з 24.02.2022 указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022.
За наслідками опрацювання інформації ГУ ДСНС у Київській області щодо виявлених у м. Фастів в ході проведення комісійних оперативних оглядів захисних споруд цивільного захисту, серед яких також міститься інформація про ПРУ № 161035, виявлено, що рішенням Фастівської міської ради Київської області від 19.08.2016 № 4-XVII-VII «Про надання згоди на списання з балансу Комунального підприємства Фастівської міської ради «Фастівська житлово-експлуатаційна контора» багатоквартирних будинків» надано згоду на списання з балансу КП «Фастівська ЖЕК» багатоквартирних будинків та передачу на баланс ОСББ «Інтер 14».
На виконання указаного рішення уповноваженою комісією, утвореною згідно із наказом КП «Фастівська ЖЕК» від 31.05.2017 № 113, складено акт про списання багатоквартирного будинку з балансу від 31.05.2017, цим самим здійснено дії щодо припинення права комунальної власності на вищевказаний багатоквартирний будинок.
Згідно із Порядком списання з балансу багатоквартирних будинків, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 301 (далі – Порядок № 301), списання багатоквартирного будинку з балансу здійснюється його балансоутримувачем на підставі прийнятого ним розпорядчого документа (далі – розпорядчий документ). За результатами роботи комісії складається акт про списання багатоквартирного будинку з балансу за формою згідно з додатком. Акт про списання багатоквартирного будинку з балансу підписується всіма членами комісії та затверджується балансоутримувачем. Після затвердження балансоутримувачем акта про списання багатоквартирного будинку з балансу процедура списання відповідного будинку вважається закінченою.
Пунктом 10 Порядком визначено, що у разі коли у списаному з балансу багатоквартирному будинку окремі квартири та/або нежитлові приміщення не перебувають у приватній власності та право державної чи комунальної власності на них не зареєстроване, такі квартири та/або нежитлові приміщення приймаються на баланс балансоутримувача, а право власності на них реєструється в установленому законом порядку.
Проте, як наголошує прокурор в позові та вбачається з акту від 31.05.2017 будь-які дані про розміщення у цьому багатоквартирному будинку протирадіаційного укриття як окремого нежитлового приміщення спеціального призначення, обмеженого в цивільному обороті, комунальної форми власності не зазначено.
З інформації Фастівської міської ради від 01.03.2024 № 06-16/1130 вбачається, що виконавчим комітетом Фастівської міської ради цей об`єкт цивільного захисту на баланс також не приймався.
За інформацією КП «Фастівська ЖЕК» від 29.03.2024 № 01-18/113 захисна споруда цивільного захисту (ПРУ № 161035) за підприємством на цей час не обліковується.
При цьому актуальні відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за місцем знаходження спірного нерухомого майна по вул. Івана Мазепи, 14 в м. Фастів Київської області засвідчують, що право приватної власності на спірне ПРУ № 161035 наразі не зареєстровано за жодною юридичною чи фізичною особою, як і право комунальної власності Фастівської міської територіальної громади в особі Фастівської міської ради.
Вказані вище обставини свідчать про те, що будь-яких рішень щодо належного оформлення ПРУ № 161035 балансоутримувачем, органом місцевого самоврядування або його виконавчим органом після завершення процедури списання багатоквартирного будинку № 14 по вул. Івана Мазепи у місті Фастів не приймалось, а право комунальної власності на нього до цього часу не зареєстроване в установленому законом порядку відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 
Доказів реєстрації права комунальної власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на спірне протирадіаційне укриття матеріали справи не містять.
Таким чином, прокурор звернувся до суду з даним позовом про зобов`язання представницького органу місцевого самоврядування – Фастівську міську раду вчинити дії щодо державної реєстрації права комунальної власності на приміщення протирадіаційного укриття №161035. 
За змістом статті 60 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження (частина перша).
Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом (частина друга).
Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду (частина п`ята). 
Приписами статті 32 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що захисні споруди цивільного захисту державної та комунальної власності не підлягають приватизації (відчуженню). Приватизація (відчуження) споруд подвійного призначення державної та комунальної власності здійснюється за умови збереження їх функціонального призначення для укриття населення. Власник (балансоутримувач) споруди подвійного призначення зобов`язаний забезпечити збереження функціонального призначення такої споруди для укриття населення. У разі зміни власника новим власником має бути збережено функціональне призначення такої споруди для укриття населення.
До захисних споруд цивільного захисту належать зокрема протирадіаційне укриття.
Відповідно до п. 28 постанови КМУ №138 від 10.03.2017 “Деякі питання використання об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту” у разі відсутності потреби та/або неможливості подальшого утримання та експлуатації захисних споруд/споруд подвійного призначення у випадках, передбачених вимогами щодо визначення критеріїв неможливості подальшого утримання та експлуатації захисних споруд, оформлення документів, що підтверджують таку неможливість, визначених МВС, підготовка пропозицій щодо подальшого використання таких споруд належить до повноважень балансоутримувачів.
Частиною 11 статті 32 Кодексу цивільного захисту України з моменту виключення споруди із фонду захисних споруд цивільного захисту вона втрачає статус об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту. Володіння, користування та розпорядження спорудами, які втратили статус об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту, здійснюються відповідно до закону. При проведенні повторної технічної інвентаризації захисних споруд цивільного захисту та споруд подвійного призначення забороняється внесення змін до документів, що можуть призвести до втрати відповідною спорудою статусу та функцій об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту.
Суд встановив, що Фастіською міською радою не приймалось рішення про виключення спірного протирадіаційного укриття із фонду захисних споруд цивільного захисту. Також, радою не приймалось рішень щодо відчуження протирадіаційного укриття. 
Однак, останнє до цього часу перебуває на відповідному обліку органів ДСНС, відтак за жодних обставин цей самостійний об`єкт нерухомого майна не є допоміжним приміщенням багатоквартирного будинку № 14 по вул. Івана Мазепи в м. Фастів й не має статусу спільного майна багатоквартирного будинку, що виключає існування будь-яких фізичних чи юридичних осіб, що могли б заявити право на це майно, що додатково підтверджується наданою Довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пунктів 1, 23, 26 - 28 частини другої статті 19 Кодексу цивільного захисту України до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері цивільного захисту належить: забезпечення цивільного захисту на відповідній території; організація виконання вимог законодавства щодо створення, використання, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту; прийняття рішень про подальше використання захисних споруд цивільного захисту державної та комунальної власності у разі банкрутства (ліквідації) суб`єкта господарювання, на балансі якого вона перебуває, та безхазяйних захисних споруд; організація обліку фонду захисних споруд цивільного захисту; здійснення контролю за утриманням та станом готовності захисних споруд цивільного захисту.
Згідно з частиною восьмою статті 32 Кодексу цивільного захисту України утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється суб`єктами господарювання, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів.
Відповідно до ст. 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.
Суд зазначає, що відсутність реєстрації права комунальної власності на спірне протирадіаційне укриття № 161035 протягом тривалого проміжку часу створює правову невизначеність щодо правового титулу об`єкту цивільного захисту та суб`єктів, зобов`язаних здійснювати його утримання.
Як зазначалось неодноразово, ПРУ № 161035 знаходиться в будинку, який було передано на баланс ОСББ «Інтер 14» та складено акт про списання багатоквартирного будинку від 31.05.2017, цим самим здійснено дії щодо припинення права комунальної власності на вищевказаний багатоквартирний будинок.
Так, у справі № 924/438/22 Верховний Суд у п. 4.11 постанови від 26.04.2023 вказав, що Державна служба з надзвичайних ситуацій України у листі від 21.12.2016 за № 16-19085/162 роз`яснила питання щодо подальшого утримання захисних споруд цивільного захисту, розташованих у підвальних приміщеннях багатоквартирних будинків, у разі передачі таких будинків в управління ОСББ або управителю.
Зокрема зазначено, що з урахуванням листа Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 09.09.2016 № 7/9-11184, захисні споруди не належать до спільного майна багатоквартирного будинку, утримання таких споруд здійснюється суб`єктами господарювання, на балансі яких вони перебувають, та, у випадку передачі багатоквартирних будинків на баланс ОСББ або управителя, захисні споруди комунальної та державної власності залишаються у попередній власності або в установленому порядку передаються до комунальної власності. Законами України не передбачено завдань та обов`язків ОСББ щодо забезпечення укриття населення та утримання захисних споруд. Виконання зазначених завдань належить до повноважень органів місцевого самоврядування та місцевих державних адміністрацій.
З метою документального закріплення статусу захисних споруд та права комунальної власності на них, вирішення питання щодо їх подальшого утримання, ДСНС рекомендувала провести технічну інвентаризацію зазначених захисних споруд як об`єктів нерухомого майна з виготовленням відповідної технічної документації, в установленому порядку оформити на них документи на право власності, а також визначити їх подальших балансоутримувачів.
Суд акцентує увагу, що ПРУ № 161035 станом на дату набрання чинності Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (дата підписання 14 травня 2015 року № 417-VIII) вже перебувало у комунальній власності територіальної громади міста Фастів згідно Паспорту сховища, мало й до цього часу має статус захисної споруди цивільного захисту, цей статус у передбаченому чинним законодавством порядку не змінювався, рішення про його виключення з фонду захисних споруд не приймалося та останнє до цього часу перебуває на відповідному обліку органів ДСНС.
За ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень – офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. При цьому, в п. 2 ч. 1 ст. 3 указаного Закону передбачено обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав як одну із загальних засад державної реєстрації прав.
Статтями 4, 5 цього Закону також передбачено обов`язковість державної реєстрації речових прав та обтяжень на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також, територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування.
Таким чином, вжиття заходів до державної реєстрації права комунальної власності на спірне протирадіаційне укриття № 161035 є обов`язком Фастівської міської ради, яка в силу положень ст.ст. 172, 327 ЦК України, ч. 1 ст. 10, ч. 5 ст. 16, ч.ч. 1, 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» реалізує повноваження власника такого нерухомого майна від імені Фастівської міської територіальної громади з метою його належного обліку, утримання та використання за цільовим призначенням.
За вказаних обставин, бездіяльність відповідача щодо державної реєстрації права комунальної власності призводить до неможливості забезпечити їх належний технічний стан, який дозволяв би привести укриття у готовність до використання за призначенням, що становить небезпеку для життя і здоров`я громадян, особливо в умовах воєнного стану, має наслідком невиконання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, порушує інтереси держави (територіальної громади) та встановлені державою гарантії із забезпечення конституційних прав громадян на захист життя і здоров`я.
У контексті наведеного, господарський суд, здійснюючи правосуддя, захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша, друга статті 5 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 19.10.2022 у справі № 910/14224/20, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду.
Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19).
Отже, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Суд, відповідно до викладеної в позові вимоги, може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, який не суперечить закону, але лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної у позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів (пункт 71. постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №916/3156/17).
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога прокурора про зобов`язання Фастівську міську ради вчинити дії щодо державної реєстрації права комунальної власності на спірну захисну споруду цивільного захисту є ефективним способом цивільного захисту у спірних правовідносинах, пред`явлена з метою усунення правової невизначеності статусу об`єкту цивільного захисту, відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства.
Щодо наявності підстав для участі прокурора у цій справі як самостійного позивача, суд зазначає таке.
Згідно із ч.2, 3 ст. 4 ГПК України державні органи та органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст. 53 ГПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування можуть звертатися до суду в інтересах інших осіб, державних чи суспільних інтересах та брати участь у цих справах.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що держава може вступати в цивільні (господарські) та адміністративні правовідносини. У випадку, коли держава вступає в цивільні (господарські) правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими учасниками цих правовідносин. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема у господарських, правовідносинах. Тому у відносинах, у які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11, від 26.02.2019 у справі №915/478/18, від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).
Також Велика Палата Верховного Суду зауважувала, що і в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 761/3884/18, від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Приписами статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
За змістом частин 4,5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2022 у справі №483/448/20 у кожному випадку звернення до суду в інтересах держави, перед тим, як визначити коло відповідачів, прокурор має встановити, насамперед: (а) суб`єкта, якому належать повноваження звертатися до суду за захистом відповідного права або інтересу; (б) ефективний спосіб захисту такого права чи інтересу; (в) залежно від установленого - коло відповідачів.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц наведено правовий висновок, зокрема, про те, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. Якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу. Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту.
Водночас, Конституція України та Закон України «Про прокуратуру» надають прокурору повноваження з представництва не тільки загальнодержавних інтересів, але й локальних інтересів держави, у тому числі інтересів територіальної громади (близька за містом правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена в постанові від 15.09.2020 у справі №469/1044/17).
Прокурор вказує, що аналіз норм Закону України «Про місцеве самоврядування», розділу 4 глави ІІІ КЦЗ України, Положення про єдину державну систему цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.01.2014 № 11, які стосуються компетенції суб`єктів забезпечення цивільного захисту, вказує на те, що наявність в тих чи інших державних органів повноважень щодо контролю за створенням фонду захисних споруд цивільного захисту, утриманням і готовністю його об`єктів до використання за призначенням, тощо не свідчить про можливість їх участі у цій справі в якості позивача, оскільки, як убачається з позовних вимог, спірні правовідносини передусім стосуються питання офіційного визнання та підтвердження правового статусу окремого об`єкта комунальної власності Фастівської міської територіальної громади – ПРУ № 161035 та лише опосередковано зачіпають питання неналежного її обліку саме як споруди цивільного захисту у складі фонду захисних споруд цивільного захисту міста (області, держави), здійснення чи нездійснення безпосереднього її утримання у стані готовності.
Саме Фастівська міська територіальна громада має матеріально-правову заінтересованість в офіційному підтвердженні речового права на спірне майно за умови невизнання цього права власне її представницьким органом місцевого самоврядування – Фастівською міською радою, що створює правову невизначеність щодо дійсного статусу цього обмеженого в цивільному обороті нерухомого майна та вказує на неналежне управління вказаним нежитловим приміщенням комунальної форми власності в інтересах територіальної громади міста для забезпечення потреб у цивільному захисті населення, у збереженні вказаного нерухомого майна у спеціальному статусі як об`єкта цивільного захисту – ПРУ, та усунення ризиків його безпідставного відчуження у спільну сумісну власність співвласників багатоквартирного будинку як допоміжного приміщення (підвалу).
Посилаючись на те, що Фастівську міську раду визначено відповідачем у справі та пред`явлено до неї вимоги, прокурор зазначив, що саме Фастівською міською радою допущено бездіяльність, яка створила правову невизначеність щодо дійсного статусу в цивільному обороті нерухомого майна, що призводить до недотримання встановлених державою гарантій забезпечення захисту мирного населення, особливо у питаннях підтримання колективних засобів захисту, якими є захисні споруди та інші місця можливого перебування людей для збереження їх життя і здоров`я під час військової агресії. 
Проаналізувавши норми Кодексу цивільного захисту України (які стосуються повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту), Положення про єдину державну систему цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.01.2014 № 11, суд дійшов висновку про те, що наявність в тих чи інших державних органів повноважень щодо утримання захисних споруд не свідчить про можливість їх участі у справі в якості позивачів, оскільки, як убачається з позовних вимог, спірні правовідносини стосуються не питань щодо неналежного здійснення чи нездійснення безпосереднього утримання спірної споруди, а стосуються визначення та закріплення правового статусу. При цьому прокурор подав позов у зв`язку із не вчиненням Фастівською міською радою дій щодо реєстрації права власності на спірну захисну споруду, у зв`язку з чим саме Фастівська міська рада має бути відповідачем у даній справі. 
З огляду на викладене та ситуацію, що склалася внаслідок незабезпечення відповідачем державної реєстрації права комунальної власності на спірне нежитлове приміщення, які від початку були протирадіаційним укриттям, з метою забезпечення безпеки населення в рамках цивільної оборони, прокурор, пред`являючи такий позов, діяв в межах повноважень та порядку, передбачених статтею 23 Закону України «Про прокуратуру». 
Оскільки, прокурор у позовній заяві навів підставу для представництва інтересів держави, обґрунтував у чому полягає порушення цих інтересів, визначивши Фастівську міську раду відповідачем та заявивши вимогу про зобов`язання вчинити дії щодо реєстрації комунальної власності на приміщення протирадіаційного укриття, суд погоджується про те, що прокурор підтвердив підстави для представництва інтересів держави у цій справі та правомірно звернувся до суду як самостійний позивач.
За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам доводи сторін, суд задовольняє позов Фастівської окружної прокуратури в інтересах держави повністю та ухвалює рішення про зобов`язання Фастівську міську раду Київської області вчинити дії щодо державної реєстрації права комунальної власності Фастівської міської територіальної громади на захисну споруду цивільного захисту – протирадіаційне укриття № 161035.
Щодо судових витрат суд вважає за доцільне зазначити таке.
Відповідно до приписів статей 126, 129 ГПК України витрати прокуратури по сплаті судового збору, арифметично правильна сума якого, понижена на коефіцієнт 0,8 з урахуванням ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» та подання позову через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», складає 2 422, 40 грн, покладаються судом на відповідача у повному обсязі.
Ураховуючи те, що прокурором при поданні зазначеної позовної заяви сплачено суму судового збору у розмірі 3028, 00 гривень без урахування ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» щодо застосування коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору у разі подання до суду позовної заяви в електронній формі, суд звертає увагу останнього на приписи п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», згідно якого сплачена сума судового збору в розмірі 605,60 грн може бути повернута згідно ухвали суду за відповідним клопотанням.
Керуючись ст. 73,74, 76-79, 86, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Задовольнити позов повністю.
2. Зобов`язати Фастівську міську раду (08500, Київська область, м. Фастів, площа Соборна, 1, код ЄДРПОУ 34446857) вчинити дії щодо державної реєстрації права комунальної власності Фастівської міської територіальної громади на захисну споруду цивільного захисту – протирадіаційне укриття № 161035, яке розташоване за адресою: Київська область, місто Фастів, вулиця Івана Мазепи, будинок 14.
3. Стягнути з Фастівської міської ради (08500, Київська область, м. Фастів, площа Соборна, 1, код ЄДРПОУ 34446857) на користь Київської обласної прокуратури (01601, м. Київ, бульв. Лесі Українки, буд. 27/2; код ЄДРПОУ 02909996) 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.
4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до статей 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 19.05.2026 року

Суддя О.В. Щоткін