Справа № 420/6616/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії ГУПФ України в Херсонській області щодо обмеження пенсії військового ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 максимальним розміром та понижуючим коефіцієнтом згідно ст.30 ЗУ “Про Державний Бюджет України на 2026 рік” та постанови КМУ №1778 від 30.12.2025 року, п.5 Прикінцевих положень ЗУ “Про державний Бюджет України на 2026 рік щодо надання права КМУ на здійснення обмежень та застосування понижуючого коефіцієнту при нарахуванні індексації з 01.03.2026 року, що стало підставою не виплати індексації та доплат в сумі 2000 грн та застосування обмежень зазначених п.1, 2 та 3 Постанови КМУ №236 від 25.02.2026 року. що у сукупності таких протиправних дій стало підставою не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з 01.03.2026 року з урахуванням вимог ст.64 ЗУ №2262-ХІІ, ч.2 ст.42 ЗУ №1058-IV, Ч.5 ст.2 ЗУ № 1282-XII, Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” затвердженого Постановою КМУ №124 від 20.02.2019 року, П.1 Постанови КМУ №118, №168, №185, №209, №236;
- визнати протиправними дії ГУПФ України в Херсонській області щодо невірного нарахування суми пенсії станом на 01.03.2026 рік та заниження розміру індексації що стало підставою незаконного обмеження права на належний рівень пенсії ОСОБА_1 встановлений законом (ст.64 ЗУ №2262-ХІІ, ч.2 ст.42 ЗУ №1058-IV, Ч.5 ст.2 ЗУ № 1282-XII Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” затвердженого Постановою КМУ №124 від 20.02.2019 року, П.1 Постанови КМУ №185, №209, №236;
- зобов`язати ГУ Пенсійного Фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату пенсії та сплачувати пенсію ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з 01.03.2026 року з урахуванням вимог ст.64 ЗУ №2262-ХІІ, Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” затвердженого Постановою КМУ №124 від 20.02.2019 року, Постанови КМУ №118 від 16.02.2022 року “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році” - з застосуванням коефіцієнт збільшення 1.14, Постанови КМУ №168 від 24.02.2023 року “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році” - з застосуванням коефіцієнт збільшення 1.197, Постанови КМУ №185 від 23.02.2024 року “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році”- з застосуванням коефіцієнт збільшення 1.0796, Постанови КМУ №209 від 25.02.2025 року “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році” - з застосуванням коефіцієнт збільшення 1.115, Постанови КМУ №236 від 25.02.2026 року “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році” - з застосуванням коефіцієнт збільшення 1.121 та Постанови КМУ №713 від 14.07.2021 року в розмірі 2000 грн. без обмеження пенсії максимальним розміром та понижуючим коефіцієнтом згідно ст.30 ЗУ “Про Державний Бюджет України на 2026 рік”, п.5 Прикінцевих положень ЗУ “Про Державний Бюджет України на 2026 рік”, та постанови КМУ №1778 від 30.12.2025 року та п.2 та 3 Постанови КМУ №236 від 25.02.2026 року “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році” в яких зазначені обмеження, п.10 Постанови КМУ №168 від 24.02.2023, п. 3 Постанови КМУ №185 від 23.02.2024 року, п. 3 Постанови КМУ №209 від 25.02.2025 року., а саме зазначивши у протоколі перерахунку:
Основний розмір пенсії 90% грошового забезпечення
Базовий розмір пенсії (35277,51х90%) -31749,76 грн
Індексація базового ОСНП 2022(31749,76* 0,1400): 4444.97
Індексація базового ОСНП 2023(36194,73* 0,1970): ( за рішенням суду) 7130.36
Індексація базового ОСНП 2025 (46773,76* 0, 1150): 5378,98
Індексація базового ОСНП 2026 (52152,74* 0,1210): 6310,48
Доплата з урахуванням рішення суду справа № 420/11211/23у та Постанови КМУ №713 від 14.07.2021 року – 2000 грн.
Пенсія з надбавками та доплатою на час виникнення права 01.03.2026 рік складає 60463,22 грн, та здійснити виплату заборгованості з урахуванням фактично здійснених виплат на час здійснення перерахунку.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що індексація 2024 року розрахована арифметично не вірно, не у відповідності до встановленого мінімального коефіцієнту збільшення 0,0796 та є меншою за встановлений коефіцієнт, що є протиправним та занижує розмір пенсії, а тому з урахуванням вимог ч.3 ст.7, ч.4 та 5 ст.242 КАСУ та правових висновків ВС у справах №№160/24242/24, 120/1081/25 та рішень КСУ (в абзаці третьому пункту 4 мотивувальної частини рішення від 28 серпня 2020 року №10-р/2020; від 18.06.2007р. №4-рп/2007, від 22.05.2008р. №10-рп/2008, від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007; від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005). А тому має наступний розрахунок: (43325,09 *0,0796): 3448,67, а не 1500 Індексація базового ОСНП 2024 грн нарахованих Відповідачем. (43325,09 , а не 37694,73, які взяті до розрахунку Відповідачем з метою порушення майнового права Позивача на належний рівень пенсії встановленого законом та гарантованого Конституцією України. Індексація базового ОСНП 2025(39194,73 * 0, 1150): 1500.00 Позивач також звертає увагу, що індексація 2025 року розрахована не вірно арифметично, не у відповідності до встановленого мінімального коефіцієнту збільшення 0, 1150 та є меншою за встановлений коефіцієнт, що є протиправним та занижує розмір пенсії, а тому з урахуванням вимог ч.3 ст.7, ч.4 та 5 ст.242 КАСУ та правових висновків ВС у справах №№160/24242/24, 120/1081/25 та рішень КСУ (в абзаці третьому пункту 4 мотивувальної частини рішення від 28 серпня 2020 року №10-р/2020; від 18.06.2007р. №4-рп/2007, від 22.05.2008р. №10-рп/2008, від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007; від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005). А тому має наступний розрахунок: Індексація базового ОСНП 2025 (46773,76 1500.00 грн * 0, 1150): 5378,98, а не Індексація базового ОСНП 2026 (40694,73* 0,1210): 2595.00, нарахована арифметично також невірно з урахуванням обмежень пенсії максимальним розміром та максимальною величиною п.3 Постанови КМУ №236 від 25.02.2026 року та є меншою за встановлений коефіцієнт, що є протиправним та занижує розмір пенсії, а тому з урахуванням вимог ч.3 ст.7, ч.4 та 5 ст.242 КАСУ та правових висновків ВС у справах №№160/24242/24, 120/1081/25 та рішень КСУ (в абзаці третьому пункту 4 мотивувальної частини рішення від 28 серпня 2020 року №10-р/2020; від 18.06.2007р. №4-рп/2007, від 22.05.2008р. №10-рп/2008, від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007; від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005). А тому має наступний розрахунок: Індексація базового ОСНП 2026 (52152,74* 0,1210): 6310,48, а не 2595 нарахованих Відповідачем. Доплата з урахуванням рішення суду справа № 420/11211/23 та Постанови КМУ №713 від 14.07.2021 року – 2000 грн. 420/11211/23. Пенсія з надбавками (доплатами та підвищеннями встановленими законом, які не скасовані на час виникнення права 01.03.2026 рік) складає 60463,22 грн, а не 48920,09 нарахованих Відповідачем. Незаконним є також застосування до розміру пенсії понижуючого коефіцієнту з урахуванням Постанови КМУ №1778 від 30.12.2025 року. 
Ухвалою від 16.03.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
До суду від відповідача надійшов відзив, в якому зазначено, що оскільки розмір пенсії Позивача обчислений на виконання рішення суду, збільшився на суму, що перевищує 2000,00 грн, відсутні підстави для встановлення доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб». Також, використання коефіцієнтів до пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до спеціальних законів (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) вжито для забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави шляхом справедливого та неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами із забезпеченням збалансованості бюджету. Таким чином, розмір пенсії Позивача складає 40284,57 грн, з урахуванням Постанови № 1778 розмір пенсії до виплати з 01.01.2026 становить — 31288,37 грн. Вимога Позивача щодо поновлення виплати пенсії Позивачу з 01.01.2026 без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 № 1778 “Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану”, є безпідставною та такою, що суперечить чинному законодавству. Пенсія Позивачу перерахована та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства. Вчинені дії Головне управління вважає законними, в зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.
01.04.2026 року до суду від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій останній просить розглянути справу №420/6616/26 з урахуванням наступних позовних вимог:
- визнати протиправними дії ГУПФ України в Херсонській області щодо обмеження пенсії військового ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 максимальним розміром та понижуючим коефіцієнтом згідно ст.30 ЗУ “Про Державний Бюджет України на 2026 рік” та постанови КМУ №1778 від 30.12.2025 року, п.5 Прикінцевих положень ЗУ “Про державний Бюджет України на 2026 рік, постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821 “Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень”, щодо надання права КМУ на здійснення обмежень та застосування понижуючого коефіцієнту при нарахуванні індексації з 01.03.2026 року, що стало підставою не виплати індексації та доплат в сумі 2000 грн та застосування обмежень зазначених п.1, 2 та 3 Постанови КМУ №236 від 25.02.2026 року. що у сукупності таких протиправних дій стало підставою не здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з 01.03.2026 року з урахуванням вимог ст.64 ЗУ №2262-ХІІ, ч.2 ст.42 ЗУ №1058-IV, Ч.5 ст.2 ЗУ № 1282-XII, Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” затвердженого Постановою КМУ №124 від 20.02.2019 року, П.1 Постанови КМУ №118, №168, №185, №209, №236;
- визнати протиправними дії ГУПФ України в Херсонській області щодо невірного нарахування суми пенсії станом на 01.03.2026 рік та заниження розміру індексації що стало підставою незаконного обмеження права на належний рівень пенсії ОСОБА_1 встановлений законом (ст.64 ЗУ №2262_ХІІ, ч.2 ст.42 ЗУ №1058- IV, Ч.5 ст.2 ЗУ № 1282-XII Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” затвердженого Постановою КМУ №124 від 20.02.2019 року, П.1 Постанови КМУ №185, №209, №236;
- зобов`язати ГУ Пенсійного Фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату пенсії та сплачувати пенсію ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з 01.03.2026 року з урахуванням вимог ст.64 ЗУ №2262-ХІІ, Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” затвердженого Постановою КМУ №124 від 20.02.2019 року, Постанови КМУ №118 від 16.02.2022 року “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році”- з застосуванням коефіцієнт збільшення 1.14, Постанови КМУ №168 від 24.02.2023 року “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році” - з застосуванням коефіцієнт збільшення 1.197, Постанови КМУ №185 від 23.02.2024 року “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році”- з застосуванням коефіцієнт збільшення 1.0796, Постанови КМУ №209 від 25.02.2025 року “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році” - з застосуванням коефіцієнт збільшення 1.115, Постанови КМУ №236 від 25.02.2026 року “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році” - з застосуванням коефіцієнт збільшення 1.121 та Постанови КМУ №713 від 14.07.2021 року в розмірі 2000 грн. без обмеження пенсії максимальним розміром та понижуючим коефіцієнтом згідно ст.30 ЗУ “Про Державний Бюджет України на 2026 рік”, п.5 Прикінцевих положень ЗУ “Про Державний Бюджет України на 2026 рік”, та постанови КМУ №1778 від 30.12.2025 року та п.2 та 3 Постанови КМУ №236 від 25.02.2026 року “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році” в яких зазначені обмеження, п.10 Постанови КМУ №168 від 24.02.2023, п. 3 Постанови КМУ №185 від 23.02.2024 року, п. 3 Постанови КМУ №209 від 25.02.2025 року, постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821 “Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень”, а саме зазначивши у протоколі перерахунку:
Основний розмір пенсії 90% грошового забезпечення 
Базовий розмір пенсії (35277,51х90%) -31749,76 грн 
Індексація базового ОСНП 2022(31749,76* 0,1400): 4444.97 
Індексація базового ОСНП 2023(36194,73* 0,1970): (за рішенням суду) 7130.36 Індексація базового ОСНП 2025 (46773,76* 0, 1150): 5378,98 
Індексація базового ОСНП 2026 (52152,74* 0,1210): 6310,48 
Доплата з урахуванням рішення суд справа № 420/11211/23у та Постанови КМУ №713 від 14.07.2021 року – 2000 грн. 
Пенсія з надбавками та доплатою на час виникнення права 01.03.2026 рік складає 60463,22 грн, та здійснити виплату заборгованості з урахуванням фактично здійснених виплат на час здійснення перерахунку.
- визнати протиправними дії ГУПФ України в Херсонській області щодо невиплати нового розміру пенсії військового ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 під час здійснення перерахунку на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/5823/25 яке набуло чинності 08.08.2025 року застосувавши при такому перерахунку постанову Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821 “Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень”, що стало фактичним зупиненням рішення суду в часі так і порушення Відповідачем вимог ст.370 КАСУ, ч.7 ст.13 ЗУ №1402-VIII, ч.2 ст,6, ч,2.ст.19, ч.5 ст.17, ст.22, ст.46, ст.56, ст,68, п.6 ст.92, ст.129-1 Конституції України та прямої заборони визначеної ст.1-1, ч.4,ст.63, ст.64, ч.3 ст.51, ч.52 ЗУ №2262-ХІІ. Рішенням Конституційного Суду № 10-рп/2008 від 22.05.2008; № 7-рп/2016 від 20.12.2016, від 14 грудня 2000 року N 15- рп/2000, ід 09 липня 2007 року №6-рп/2007, від 22 травня 2008 року №10- рп/2008 та від 30 листопада 2010 року №22-рп/2010, від 13.05.2015 за №4-рп/2015;
- зобов`язати ГУПФ України в Херсонській області провести перерахунок та виплату пенсії військового ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 з урахуванням рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/5823/25 та Порядку КМУ №124 від 20.02.2019 року, Постанови КМУ №713 від 14707.2021 року ст.63 та 64 ЗУ №2262-ХІІ (з урахуванням діючих на час перерахунку доплат та підвищень) з 08.08.2025 року (з часу набуття чинності рішення суду) без обмежень та постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821 “Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень”.
У вказаній заяві позивач, серед іншого, зазначив, що відповідач з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821 «Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень», фактично зупинив дію в часі Рішенням Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/5823/25 вчинених Боржником свавільно в порушення як Конституції України так і спеціального закону на належний рівень пенсії. Право позивача має бути захищено з часу його порушення з урахуванням вимог ч.3 ст.51 ЗУ №2262ХІІ та ч.4 ст.7 КАСУ та поновлено з 08.08.2025 року (з часу набуття чинності рішення суду у справі №420/5823/25) на виплату нового розміру пенсії без будь-яких обмежень.
Ухвалою суду від 14.04.2026 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних вимог у справі №420/6616/26.
За приписами ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію, відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” № 2262-ХІІ.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 року по справі № 420/5823/25 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо зниження розміру пенсії та виплати ОСОБА_1 з 01.01.2025 основного розміру пенсії із застосуванням коефіцієнтів, визначених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 “Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану”. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.01.2025 року без застосування понижуючих коефіцієнтів згідно Постанови КМУ №1 від 03.01.2025 року та ст. 46 ЗУ “Про Державний Бюджет України на 2025 рік” без обмеження максимальним розміром пенсії.
В протоколі перерахунку пенсії (станом на 06.03.2026 року) наведено розрахунок пенсії позивача:
- Основний розмір пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 36) у розмірі 31749,76 грн. З урахуванням індексації – 46325,09 грн.
- Базовий розмір пенсії (35277,51*90%) - 31749,76 грн.
- Індексація базового ОСНП 2022 (31749,76*0,140) – 4444,97 грн. 
- Індексація базового ОСНП 2023 (36194,73*0,1970) (за рішенням суду) – 7130,36 грн.
- Індексація базового ОСНП 2024 (37694,73*0,0796) – 1500 грн. 
- Індексація базового ОСНП 2025 (39194,73*0,1150) – 1500 грн. 
Підсумок пенсії (з надбавками): 46325,09 грн. 
з урахуванням максимального розміру пенсії : 40284,57 грн.
З урахуванням максимального розміру пенсії : 
Пониження суми 40284,57 згідно ПКМУ №1778 від 30.12.2025: 31288,37 грн.
Вважаючи дії ГУ ПФУ в Херсонській області протиправними, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Частиною другою статті 64 Конституції України встановлено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.
Відповідно до статті 3 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ (далі - Указ №64/2022), у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України “Про правовий режим воєнного стану”.
Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023, №734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024, №271/2024 від 06.05.2024, №469/2024 від 23.07.2024, №740/2024 від 28.10.2024, №26/2025 від 14.01.2025, №235/2025 від 15.04.2025, №478/2025 від 15.07.2025, №793/2025 від 20.10.2025, №40/2026 від 12.01.2026 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.
Отже, у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом №64/2022, не обмежені конституційні права і свободи людини і громадянина, які встановлені статтею 46 Конституції України.
Згідно з абзацом 1 преамбули Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі Закон №2262-ХІІ) цим Законом визначаються умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Абзацом 3 преамбули Закону №2262-ХІІ встановлено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Згідно з чч.1, 3 ст.1-1 Закону №2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів. Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Згідно ст. 30 Закону України “Про Державний бюджет України на 2026 рік” у 2026 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані), зокрема, відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.
Так, на виконання вказаної норми Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від №1778 від 30.12.2025 “Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану”, п.1 якої установлено, що у період воєнного стану у 2026 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 р. №379/95-ВР «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України» (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:
- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,5;
- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,4;
- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,3;
- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,2;
- до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,1.
Для осіб, які отримують пенсії (пенсійні виплати) у розмірі, визначеному в абзаці 1 цього пункту, та мають право на пенсію відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” і в яких розмір пенсії, обчисленої відповідно до ч.1 ст.27, абзацу 2 ч.1 ст.28 і ст.29 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, коефіцієнти застосовуються до відповідних сум перевищення пенсії, призначеної (перерахованої) відповідно до актів законодавства, зазначених в абзаці першому цього пункту, понад суму пенсії, обчислену відповідно до ч.1 ст.27, абзацу 2 ч.1 ст.28 і ст. 29 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Водночас п.2 вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України установлено, що у період воєнного стану у 2026 році коефіцієнти, визначені п.1 цієї постанови, не застосовуються до пенсій (пенсійних виплат) осіб, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також до пенсій в разі втрати годувальника, призначених членам сім`ї загиблих (померлих, зниклих безвісти) таких осіб, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру ветеранів війни, отриманими Пенсійним фондом України у порядку інформаційної взаємодії з Міністерством у справах ветеранів.
Таким чином, Законом України “Про Державний бюджету України на 2026 рік” та постановою Кабінету Міністрів України №1778 від 30.12.2025 “Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану” установлено додаткові підстави для обмеження шляхом застосування коефіцієнтів розміру пенсій, призначених на підставі Закону №2262-ХІІ, що прямо заборонено ч.3 ст.1-1 Закону №2262-ХІІ.
У рішеннях від 09.07.2007 №6-рп/2007, від 22.05.2008 №10-рп/2008 та від 30.11.2010 №22-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Державний бюджет України не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві; у разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони.
В абзаці 3 п.4 мотивувальної частини рішення від 28.08.2020 №10-р/2020 Конституційний Суд України вкотре наголосив на тому, що скасування чи зміна законом про Державний бюджет України обсягу прав і гарантій та законодавчого регулювання, передбачених у спеціальних законах, суперечить ст.6, ч.2 ст.19, ст.130 Конституції України.
Відповідно до першого речення ч.3 ст.8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямої дії.
Відтак у разі суперечності між правовими нормами Закону України “про Державний бюджет України” та правовими нормами спеціальних законів України, якими врегульовано ті ж самі правовідносини, застосуванню підлягають правові норми спеціальних законів України.
Таким чином, оскільки Законом №2262-ХІІ і Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” не передбачено обмеження розміру пенсій, розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, шляхом застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів, тому до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення ст.30 Закону України “Про Державний бюджет України на 2025 рік” і постанови Кабінету Міністрів України №1778 від 30.12.2025 “Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану”.
Згідно з ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
У постанові від 12.11.2019 у справі №826/3858/18 Верховний Суд сформував такий правовий висновок:
безпосередній словесний, логіко-граматичний та юридичний аналіз конструкцій та змісту вказаних правових норм дає підстави вважати, що перерахунок раніше призначених пенсій визначений ст.63 Закону №2262-XII Кабінету Міністрів України лише надано право на встановлення умов, порядку та розміру для перерахунку пенсій, передбачених вказаною статтею.
При цьому обчислення пенсії встановлюється ст.43 Закону, яка має загальний характер та визначає вихідні дані відносно визначення грошового забезпечення для встановлення розміру як призначуваних пенсії, так і для перерахунку останніх, що є однорідними правовідносинами, виходячи зі змісту процитованого Закону.
Законодавець делегував Уряду повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.
Так, “умовами” слід розуміти встановлення Кабінетом Міністрів необхідних обставин, які роблять можливим здійснення перерахунку пенсії.
Під “порядком” розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методу здійснення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.
Величина грошового забезпечення, як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється Кабінетом Міністрів України в межах повноважень щодо визначення “розміру” перерахунку пенсій. При цьому орган виконавчої влади не уповноважений та не вправі змінювати визначений Законом перелік складових грошового забезпечення, які встановлені статтею 43 Закону №2262-XII.
Адже до повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, а приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого, а не складові, можуть змінюватись Кабінетом Міністрів України.
Абзац 3 ст.11 Закону України №2262-XII містить безумовне застереження, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Конституційний Суд України у рішенні від 13.05.2015 за №4-рп/2015 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” наголосив на тому, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.
Отже, зміна умов чи норм пенсійного забезпечення (зокрема, визначення видів грошового забезпечення для перерахунку пенсій) підзаконними нормативно-правовими актами є порушенням закону”.
У постанові від 09.06.2022 у справі №520/2098/19 Велика Палата Верховного Суду вказала, що “відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України”.
Таким чином, застосування при перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону №2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України, якою змінюються умови та/чи норми пенсійного забезпечення, зокрема постанови Кабінету Міністрів України №1778 від 30.12.2025 “Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану», є протиправним.
Що стосується безпосередньо можливості обмеження пенсії максимальним розміром (встановлення коефіцієнтів до відповідних сум перевищення), то в ухвалі від 06.02.2025 у справі №520/909/25 Верховний Суд звернув увагу на те, що він неодноразово висловлював правову позицію щодо застосування норм права у спорах, пов`язаних з обмеженням максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII. Зокрема, у постановах від 16.12.2021 у справі №400/2085/19, від 20.07.2022 у справі №340/2476/21, від 25.07.2022 у справі №580/3451/21, від 30.08.2022 у справі №440/994/20, від 17.03.2023 у справі №340/3144/21 та інших Верховний Суд дійшов висновку про те, що у правовідносинах щодо призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону №2262-XII норми зазначеного закону підлягають застосуванню з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, у зв`язку з чим будь-яке обмеження максимального розміру зазначених пенсій є протиправним.
Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України “обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених ч.5 ст.17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканість України” (абзац 10 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”).
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний виплачувати позивачу пенсію без обмеження її максимальним розміром, зокрема і без застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення, встановлених постановою Кабінету Міністрів України №1778 від 30.12.2025 “Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану”.
Що стосується невірного нарахування суми пенсії станом на 01.03.2026 рік та заниження розміру індексації, що стало підставою незаконного обмеження права на належний рівень пенсії ОСОБА_1 встановлений законом (ст.64 ЗУ №2262_ХІІ, ч.2 ст.42 ЗУ №1058- IV, Ч.5 ст.2 ЗУ № 1282-XII Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” затвердженого Постановою КМУ №124 від 20.02.2019 року, П.1 Постанови КМУ №185, №209, №236, суд зазначає наступне.
На виконання вимог статті 64 Закону України № 2262-ХІІ та положень пункту 8 розділу “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України № 2710 Кабінетом Міністрів України прийняті постанови:
від 16 лютого 2022 року №118 “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році”;
від 24 лютого 2023 року №168 “Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році”;
від 23 лютого 2024 року №185 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році” (далі – Постанова №185).
від 25 лютого 2025 року № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» (далі – Постанова №209).
від 25 лютого 2026 року № 236 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2026 році» (далі – Постанова №236).
Пунктом 2 Постанови №118 установлено, що з 01 березня 2022 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України № 2262-ХІІ (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї Постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.
Підвищення на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом 2 пункту 1 цієї Постанови, застосовується також у разі поновлення виплати пенсії, призначеної до 31 грудня 2021 року відповідно до Закону України № 2262-ХІІ, та перерахунку пенсії відповідно до Закону України № 2262-ХІІ, крім перерахунків пенсії, що проводилися у період з 1 січня 2021 року до 28 лютого 2022 року за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до частини 4 статті 63 зазначеного Закону.
Пунктом 2 Постанови №168 передбачено, що з 01 березня 2023 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України № 2262-ХІІ (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 Постанови №118 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї Постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї Постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.
Підвищення на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї Постанови, застосовується також у разі поновлення виплати пенсії, призначеної до 31 грудня 2022 року відповідно до Закону України № 2262-ХІІ, та перерахунку пенсії відповідно до Закону України № 2262-ХІІ, крім перерахунків у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за зазначеним Законом.
Пунктом 10 Постанови №168 установлено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.
Частиною 1 пункту 2 Постанови №185 установлено, що з 01 березня 2024 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України № 2262-ХІІ (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 Постанови №118 та пункту 2 Постанови №168 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2023 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї Постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 3 цієї Постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.
Підвищення на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї Постанови, застосовується також у разі поновлення виплати пенсії, призначеної до 31 грудня 2023 року відповідно до Закону України № 2262-ХІІ, та перерахунку пенсії відповідно до зазначеного Закону, крім перерахунків у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за зазначеним Законом.
Пунктом 3 Постанови № 185 установлено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.
Постановою від 25 лютого 2025 року № 209 передбачено здійснення з 1 березня 2025 року перерахунку пенсій із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, і який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,115.
Розміри пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), з урахуванням розміру підвищення пенсій, збільшуються в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.
Пунктом 3 Постанови № 209 установлено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.
Постановою від 25 лютого 2026 року № 236 передбачено здійснення з 1 березня 2026 року перерахунку пенсій із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, і який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,121, з урахуванням положень, передбачених пунктом 3 цієї постанови.
Пунктом 3 Постанови № 236 установлено, що розмір підвищення пенсії в результаті її перерахунку, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не може перевищувати 2595 гривень.
З матеріалів справи вбачається та не заперечується учасниками справи, що на виконання приписів вказаних постанов КМУ Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснено перерахунок пенсії позивача, з урахуванням індексації, а саме:
- Індексація базового ОСНП 2022 (31749,76*0,140) – 4444,97 грн. 
- Індексація базового ОСНП 2023 (36194,73*0,1970) (за рішенням суду) – 7130,36 грн.
- Індексація базового ОСНП 2024 (37694,73*0,0796) – 1500 грн. 
- Індексація базового ОСНП 2025 (39194,73*0,1150) – 1500 грн. 
Таким чином, нарахування та виплату індексації Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області здійснено відповідно до приписів п. 1 постанови № 118, п. 1 постанови № 168 (за рішенням суду), п. 1 постанови № 185, урахуванням положень, передбачених пунктом 3 цієї постанови, п. 1 постанови № 209, урахуванням положень, передбачених пунктом 3 цієї постанови, які є чинними, а відтак підлягали застосуванню при перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
При цьому, подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 22.08.2024 року по справі №600/4977/23-а та від 16.07.2024 року по справі №480/9389/23.
Крім того, з наданого позивачем перерахунку пенсії з 01.03.2026 року вбачається, що пенсія позивачу розрахована з урахуванням індексації, згідно Постанови № 236.
За таких підстав, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність ознак протиправних дій відповідача, а тому позовні вимоги є необґрунтованими.
Що стосується перерахунку пенсії з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821 “Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень”, суд зазначає наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821 затверджено Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень (далі Порядок № 821).
Порядком № 821 визначено механізм здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, зокрема, за період, що передує даті набрання чинності рішенням суду, за джерелами їх виплати (фінансування) ( п. 1 Порядку).
Пунктом 2 Порядку № 821 визначено, що перераховані пенсії за рішенням суду - сума пенсії або щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), визначена як різниця між розміром призначеної/перерахованої на виконання судового рішення суми виплати та визначеним органом Пенсійного фонду України розміром, з урахуванням положень нормативно-правових актів.
Приписами п. 4 Порядку № 821 передбачено, що видатки на виплату нарахованих пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) за рішеннями суду за минулий час (тобто за період, визначений за рішеннями суду, які набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, на виконання яких визначено зобов`язання органу Пенсійного фонду України здійснити нарахування/перерахунок/виплату сум пенсії, доплат, надбавок тощо до пенсії, довічного грошового утримання суддям у відставці, за час, що передує даті набрання законної сили такими рішеннями суду) та перерахованих пенсій за такими рішеннями суду здійснюються за окремими напрямами, передбаченими в бюджеті Пенсійного фонду України на таку мету, за джерелами виплати відповідних сум, визначених законодавством.
Відповідно до п. 5 Порядку № 821, виплати нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) за минулий час проводяться щомісяця одержувачам, яких включено до переліку станом на 1 число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата. На забезпечення таких виплат щомісяця спрямовується частина бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України на відповідну мету в межах коштів, передбачених бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2026 у справі № 320/51895/25, залишеним без змін постановою Шостий апеляційний адміністративний суд від 08.06.2026, визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821 «Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень».
При цьому, звертаючись до суду позивач зазначає, що відповідач з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821 «Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих)на виконання судових рішень», фактично зупинив дію в часі Рішенням Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/5823/25.
Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Проте, суд зауважує, що будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/5823/25, яке набуло чинності 08.08.2025 року, застосувавши при такому перерахунку постанову Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821 “Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень”.
За таких підстав, проаналізувавши обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.
Крім того, суд звертає увагу, що суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Також, обираючи спосіб захисту порушених прав суд зауважує, що за частиною 1 статті 2 КАС України судовому захисту підлягають ті права чи інтереси особи, які є порушеними, а не ті, що можливо (ймовірно) будуть порушені у майбутньому.
Резолютивна частина рішення не може містити будь-яких приписів, які прогнозують можливі порушення з боку відповідача у майбутньому та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.
Аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом у рішенні від 14.09.2020 року у зразковій справі № 560/2120/20.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо застосування з 01.03.2026 року понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 року № 1778 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану" при перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2026 року без застосування понижуючих коефіцієнтів встановлених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 року № 1778 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану", без обмеження максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Згідно приписів частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтями 72-76 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Враховуючи викладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, відповідно до свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Щодо заявленого позивачем у відзиві клопотання про звернення до ВС щодо вирішення питання на Пленумі ВС щодо подання до Конституційного суду України щодо відповідності законодавства, слід зазначити наступне.
Відповідно до ст.7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України. Якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії. У такому випадку суд після винесення рішення у справі звертається до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України.
При цьому, Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 по справі №913/204/18, від 10.03.2020 по справі №160/1088/19).
Відтак, відсутні підстави для задоволення клопотання позивача.
Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З урахуванням висновку суду про часткове задоволення позову, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 1064,96 грн.
Щодо розподілу судових витрат в частині витрат на правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн., суд дійшов наступного висновку.
Відповідач у відзиві на позовну заяву висловив заперечення щодо стягнення витрат на правову допомогу.
У відповідності з п.1 ч. 3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.5-7 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У той же час відповідно до ч.9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд має враховувати складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.
На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у сумі 13000 грн. представником позивача надано: договір про надання правничої допомоги від 18.04.2023, акти виконаних робіт та квитанції про оплату.
До суду від відповідача надійшла заява про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. 
В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначає, що заявлений розмір витрат є завищеним і не відповідає принципу співмірності із розміром заявлених вимог, у зв`язку з тим, що розмір витрат за підготовку та подання позовної заяви, визначений позивачем та його представником, зважаючи на складність справи, якість підготовлених адвокатом документів, витраченого часу для підготовки та їх подання є непропорційним до предмета спору.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Визначаючи суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.
За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, надаючи оцінку співмірності заявленої до стягнення суми понесених витрат із критеріями, встановленими ч.5 ст. 134 КАС України суд враховує, що дана справа є справою незначної складності; розгляд справи відбувся в порядку спрощеного позовного провадження.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Лавентс проти Латвії” зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно висновку, висловленого у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відтак, з урахуванням наведеного при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, що узгоджується з правовим висновком, сформульованим у постанові Верховного суду від 08.04.2020 р. по справі №922/2685/19.
Дослідивши матеріали справи, надані до суду представником позивача документи на підтвердження обґрунтованості розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що заявлені витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн не є співмірними із складністю справи та фактично витраченим часом на виконання адвокатом робіт (наданих послуг).
Враховуючи зміст спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що вказана справа не відноситься до категорії складних, розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, судова практика щодо розгляду та вирішення даної категорії справ вже сформована, вивчення законодавчої бази та формування правової позиції не потребували багато часу.
Враховуючи наведене, заперечення відповідача, виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 7, 9, 242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036 м. Херсон, вул. Валентини Крицак, 6, код ЄДРПОУ 21295057) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо застосування з 01.03.2026 року понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 року № 1778 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану" при перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2026 року без застосування понижуючих коефіцієнтів встановлених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 року № 1778 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану", без обмеження максимальним розміром та з урахуванням раніше виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036 м. Херсон, вул. Валентини Крицак, 6, код ЄДРПОУ 21295057) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1064,96 грн. (одна тисяча шістдесят три гривні 96 копійок) та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн. (чотири тисячі гривень, 00 копійок).
Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.
Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.ст.295-297 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.