Справа №: 398/5951/25	

провадження №: 2/398/602/26
РІШЕННЯ
Іменем України 
"11" травня 2026 р. м. Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Стручкової Л.І.,
з участю секретаря судового засідання Дудченко О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрія справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди в порядку суброгації, -
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2025 року Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди в порядку суброгації.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, 06.10.2024 року о 17 год 00 хв в м. Олександрія по пр. Соборному, 109 ОСОБА_1 керуючи автомобілем FORD Focus д.н. НОМЕР_1 рухаючись заднім ходом, не переконався, що рух буде безпечним і не створить перешкод, здійснив наїзд на автомобіль TOYOTA/RAV 4 HYBRID д.н. НОМЕР_2 , який стояв позад чим пошкодив передні двері зазначеного транспортного засобу. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.11.2024 року справа №398/5629/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ДТП.
В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено застрахований TOYOTA/RAV 4 HYBRID д.н. НОМЕР_2 , що підтверджується вказаною постановою. 22.10.2024 року ОСОБА_2 звернувся до ТДВ «Експрес Страхування» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надала усі необхідні документи. 
28.10.2024 року ТДВ «Експрес Страхування» було здійснено розрахунок розміру страхового відшкодування в сумі 147488,45 грн, що підтверджується страховим актом № 3.24.05448-1 та платіжною інструкцією.
На підставі вищевказаних документів ТДВ «Експрес Страхування» здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 147488,45грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 6882240 від 28 жовтня 2024 року.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП застрахована не була.
12.11.2024 року ТДВ «Експрес Страхування» звернулося до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування № 3.24.05448-ЮО. 
Листом від 25.08.2025 року № 3-01б/53626 по справі № 110621 було фактично відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування за рахунок коштів МТСБУ, оскільки МТСБУ постановило вимогу надати копію документів, які відсутні та не можуть бути у володінні позивача, зокрема: копії пільгового посвідчення учасника бойових дій, інваліда війни або інваліда І групи завіреної за місцем видачі або нотаріусом та копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу керованого особою, відповідальною за скоєння ДТП.
12.11.2024 року ТДВ «Експрес Страхування» на адресу ОСОБА_1 було направлено заяву № 3.24.05448-ФО про виплату страхового відшкодування, крім цього в листі ставилася вимога про надання документів, що надають право на пільгу (посвідчення УБД). До теперішнього часу ОСОБА_1 не здійснив будьт-яких дій для вирішення даного спору в досудовому порядку.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.09.2025 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. 
Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в повному обсязі. Крім того просив долучити до матеріалів справи копію посвідчення УБД, посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни та копію свідоцтва про реєстрацію автомобіля FORD Focus д.н. НОМЕР_1 . 
Від представника третьої особи МТСБУ надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що позовні вимоги полягають у тому, що позивач має на меті стягнути виплачене страхове відшкодування в порядку суброгації за завданий збиток власнику пошкодженого транспортного засобу TOYOTA/RAV 4 HYBRID д.н. НОМЕР_2 в ДТП, що мала місце 06.10.2024 року. Винною в цій ДТП є ОСОБА_1 , тому саме він має відповідати за завдану шкоду згідно до ст. 1187, 1188 ЦК України. На момент ДТП діяв ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції від 01.07.2004 року №1961-ІV, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Так відповідно до п. 13.1 ст. 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Положення норми встановлює пільги для звільнення від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України і поширює дію на випадки керування ТЗ : учасники бойових дій, які особисто керують належним їм транспортним засобом. Враховуючи п.13.1 ст.13 та п.п. «г» п.41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не може бути застосований при зверненні позивача до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування, оскільки не надано доказів того, що на момент ДТП ОСОБА_1 відносився до пільгової категорії та те, що враховані всі умови зазначені законодавством України, необхідні для виплати МТСБУ.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Представник третьої особи МТСБУ у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за їх відсутності.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.
Суд на підставі ст.223, 247 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність вказаних осіб, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 82 ЦПК.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).
Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.
Судом встановлено, що 16 лютого 2024 року між ТДВ «Експрес Страхування» та ОСОБА_2 укладено договір страхування наземних транспортних засобів програми «Преміум», предметом якого є страхування транспортного засобу TOYOTA/RAV 4 HYBRID д.н. НОМЕР_2 .
Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.02.2024 року справа №398/5629/24, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 16.10.2024 року о 17 годині 00 хвилин в м. Олександрії по пр. Соборному, 109 за участі ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом FORD Focus д.н. НОМЕР_1 , не переконався, що рух буде безпечним і не створить перешкод, здійснив наїзд на автомобіль TOYOTA/RAV 4 HYBRID д.н. НОМЕР_2 не переконався, що рух буде безпечним і не створить перешкод, здійснив наїзд на автомобіль TOYOTA/RAV 4 HYBRID д.н. НОМЕР_2 , який стояв позаду, чим пошкодив передні двері зазначеного автомобіля.
22.10.2024 року ОСОБА_2 звернувся до ТДВ «Експрес Страхування» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надала усі необхідні документи. 
28.10.2024 року ТДВ «Експрес Страхування» на підставі страхового акту № 3.24.05448-1, було виплачено 147488,45 грн страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 68822240 від 28.10.2024 року.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП застрахована не була.
12.11.2024 року ТДВ «Експрес Страхування» звернулося до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування № 3.24.05448-ЮО. 
Листом від 30.12.2024 року № 3-01б/53626 по справі № 110621 було фактично відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування за рахунок коштів МТСБУ, оскільки МТСБУ постановило вимогу надати копію документів які позивача відсутні та взагалі не можуть бути у володінні, зокрема: копії пільгового посвідчення учасника бойових дій, інваліда війни або інваліда І групи завіреної за місцем видачі або нотаріусом та копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу керованого особою, відповідальною за скоєння ДТП.
12.11.2024 року ТДВ «Експрес Страхування» на адресу ОСОБА_1 було направлено заяву № 3.24.05448-ФО про виплату страхового відшкодування, крім цього в листі ставилася вимога про надання документів, що надають право на пільгу (посвідчення УБД). 
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховику межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Згідно статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1188 Цивільного Кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо).
Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Аналогічне положення міститься в ст. 27 Закону України «Про страхування».
Разом з тим, одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. Так, після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц).
Так, суброгація є одним із видів уступки права, який полягає в тому, що до нового кредитора, який реально виконав зобов`язання у вигляді сплати грошей, переходить право вимагати відповідного відшкодування від особи, відповідальної за завдану шкоду. Під час суброгацїї нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого.
Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої особи у деліктному зобов`язанні.
Перехід прав страхувальника до страховика після виплати страхового відшкодування здійснюється на підставі договору, за яким страхувальник передає свої права страховику і приймає на себе зобов`язання сприяти останньому в здійсненні його суброгаційних прав. Страхувальник передає свої права на добровільній основі. При цьому права вимоги передаються в тім же обсязі, в якому вони могли б бути здійснені самим страхувальником.
У порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. Тому, якщо страхове відшкодування лише частково погашає спричинені потерпілому збитки, то до заподіювана шкоди є можливість пред`явлення двох вимог: перша вимога страховика в розмірі виплаченого потерпілому страхового відшкодування, друга вимога потерпілого в розмірі тієї частини завданої шкоди, яка не була покрита страховим відшкодуванням. Заподіювач шкоди може висувати проти страховика лише ті вимоги (заперечення), які він має до потерпілої особи.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.
ТДВ «Експрес Страхування» визнало зазначене ДТП страховим випадком, здійснило виплату страхового платежу, та звернулось до суду з вказаним позовом в порядку суброгації з вимогами щодо відшкодування за рахунок відповідача виплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 147488,45 грн., що підтверджено відповідним платіжним документом.
Разом з тим, пунктом 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.
У Рішенні від 23 грудня 2014 року № 7-рп/2014 у справі № 1-6/2014 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV Конституційний Суд України вказав, що в аспекті конституційного звернення положення пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV зі змінами необхідно розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інвалідам війни та інвалідам I групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі.
Відповідно до п.1. ст. 1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власник наземного транспортного засобу (далі - власник транспортного засобу) - особа, яка є власником відповідно до закону або законним володільцем (користувачем) наземного транспортного засобу на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, договору оренди або на інших законних підставах.
Наявними у справі доказами доведено, що відповідач є учасником бойовий дій та особою з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 та копією УБД589152 (видане в/ч НОМЕР_4 26.07.2023), а отже за законом він звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.
Крім того, із листів МТСБУ вбачається, що позивачеві було відмовлено у сплаті виплаченого страхового відшкодування за договором страхування майна (КАСКО) № 209.24.28266033 від 16.02.2024, з тих підстав, що позивачем не надано доказів того, що винуватець ДТП ОСОБА_4 є пільговиком та позивачем не надано копію постанови суду завірену гербовою печаткою, що визначає особу, відповідальну за скоєння ДТП, яка набрала законної сили. Страхове відшкодування на час розгляду справи в суді не виплачено оскільки ТДВ «Експрес страхування», на відміну від ОСОБА_1 , не надало необхідних документів.
Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових, то відповідно до пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», він був звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.
Подібні правові висновки щодо звільнення учасників бойових дій від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України на підставі пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» наведено в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 521/6088/16-ц (провадження № 61-17101св18), від 21 листопада 2018 року у справі № 336/851/17 (провадження № 61-25433св18).
В свою чергу, підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено виняток щодо права страховика подати регресний позов до водія транспортного засобу, який звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України відповідно до пункту 13.1 статті 13 цього Закону.
При таких обставинах, враховуючи, що відповідач, звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на підставі пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 06.10.2024 за участю відповідача повинно проводитись МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом, у відповідача відсутній обов`язок з відшкодування позивачу, як страховику, шкоди в порядку суброгації, отже у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.
Підстави для відшкодування позивачеві судових витрат відсутні у зв`язку із відмовою в позові.
Керуючись ст. ст. 76-82, 141,263-265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди в порядку суброгації – відмовити. 
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 11 травня 2026 року.

Позивач: Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування», місце знаходження за адресою: м. Київ, пр. Бандери Степана, буд.22, код ЄДРПОУ 36086124.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Третя особа: Моторно (транспортне) страхове бюро України, місце знаходження: м. Київ, Русанівський бульвар, буд.8, код ЄДРПОУ 21647131.

Суддя Л.І. Стручкова