Справа № 565/1067/26
Провадження № 2/565/725/26
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(з а о ч н е)
03 червня 2026 року м.Вараш
Вараський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді       Зейкана І.Ю.,
за участі секретаря судового засідання    Ломази С.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

встановив :

04 травня 2026 року до Вараського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява, в якій ТОВ «Свеа Фінанс» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором №1801207 від 29.08.2024 року у розмірі 17 189,99 грн та стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
Позивач вказував, що між ТОВ «Слон кредит» та відповідачем 29.08.2024 року було укладено договір про надання споживчого кредиту №1801207 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію».
Укладення договору було здійснено сторонами за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи (далі-ІТС) ТОВ "Слон Кредит", доступ до якої забезпечувався споживачу через вебсайт http://sloncredit.ua/.
29.08.2024 року в 17:36:34 після попереднього проходження позичальником реєстрації в ІТС і безпосереднього направлення ТОВ "Слон Кредит" засобами ІТС заявки на отримання кредиту, ТОВ "Слон Кредит" сформувало договір про надання споживчого кредиту за №1801207, надало його ОСОБА_1 для ознайомлення і направило на його номер мобільного телефону НОМЕР_1 одноразовий ідентифікаток В643. Вказаний ідентифікатор було введено ОСОБА_1 у відповідний розділ ІТС. Таким чином було укладено договір про надання споживчого кредиту між ТОВ "Слон Кредит" та ОСОБА_1 , шляхом обміну електронними повідомленнями.
Відповідно до п.1.2 Договору на умовах, встановлених договором, ТОВ «Слон кредит» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 3000 гривень, а відповідач зобов`язався повернути кошти, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Строк кредиту 360 днів.
ТОВ «Слон кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти. Згідно із документом від надавача платіжних послуг ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА», позичальнику на його особисту банківську карту № НОМЕР_2 , яку останній вказав в ІТС при оформленні договору, було перераховано 3000,00 грн.
27.06.2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено Договір Факторингу №01.02-17/25. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до Договору Факторингу № 01.02-17/25 від 27.06.2025 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складала 17 189,99 грн.
Позичальник ОСОБА_1 на користь нового кредитора жодних платежів не здійснював, в той час як новий кредитор скористався свої правом нарахування сум, передбчених графіком платежів, до кредитного договору. Таким чином, станом на дату звернення до суду, загальна заборгованість становить 17 189,99 гривень, з них 2999,99 грн заборгованість за сумою кредиту, заборгованість за відсотками 8190,00 грн. та пеня, штраф в сумі - 6000,00 грн.
У позовній заяві представник позивача просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом із повідомленням, проте конверт із поштовим відправленням повернувся на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання у день проставлення вказаної відмітки у поштовому повідомленні. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, відзив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав.
Враховуючи, що відповідач, будучі належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився до суду, не повідомив про причини неявки, не подав відзив на позовну заяву, судом за згодою представника позивача, висловленою у позовній заяві, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Суд, дослідивши та оцінивши надані у справі докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову.
Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною першою статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст. 625 ЦК України). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
У відповідності до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтями 1048 та 1049 ЦК України визначено що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно положень ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової кошти вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Відповідно до ст.513ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові .
Зі змісту ч. 1 ст.207 ЦК України вбачається, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Судом встановлено, що 29.08.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №1801207, який підписаний відповідачем, разом із таблицею обчислення загальної вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту електронним підписом з одноразовим ідентифікатором В643.
За умовами договору ТОВ «Слон Кредит» надало позичальнику грошові кошти у сумі 3000 грн в позику на споживчі потреби строком кредитування 360 днів, стандартна процентна ставка 1,00% в день.
Згідно інформації від надавача платіжних послуг ТОВ «Пейтек Україна», позичальнику на його особисту банківську карту № НОМЕР_2 було перераховано 3000,00 грн.
27.06.2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанас» укладено договір факторингу № 01.02-17/25, за яким ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право грошової вимоги, у тому числі до відповідача за договором про надання споживчого кредиту №1801207 від 29.08.2024 року, на суму 17 189,99 грн.
Згідно п.3.1.1. вказаного Договору факторингу №2407-24 від 24.07.2024 року права вимоги відступаються (передаються в розмірі заборгованостей, що зазначені в п.2.2. цього договору, на дату відсутуплення з правом подальшого нарахування, (отримання майбутніх процентів, штрафних санкцій, комісій, та інших платежів, що передбачені кредитними договорами.
Згідно із розрахунком заборгованості за договором №1801207 від 29.08.2024 року, за ОСОБА_1 рахується заборгованість перед ТОВ «Слон Кредит» становить 17 189,99 гривень, з них 2999,99 грн заборгованість за сумою кредиту, заборгованість за відсотками 8190,00 грн. та пеня, штраф в сумі - 6000,00 грн.
В той же час, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, заборгованість у сумі 6000,00 грн по пені, штрафу відповідачу ОСОБА_1 нарахована безпідставно, а отже у стягненні з нього цієї суми слід відмовити. 
Так, позивач у цій справі довів належними і допустимими доказами факт укладення з відповідачем кредитного договору, надання позичальнику кредитних коштів, тобто виконання належним чином своїх обов`язків, та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань.
Суд доходить висновку, що за встановленими у цій справі обставинами неналежне виконання грошових зобов`язань призвело до виникнення заборгованості за кредитним договором, тому вимоги банку про стягнення заборгованості в частині основного боргу та відсотків є обґрунтованими.
За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково на загальну суму 11 189,99 грн, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по тілу кредиту в розмірі 2999,99 грн., по відсоткам в розмірі 8190,00 грн. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до суми задоволених позовних вимог у розмірі 65,09% від суми сплаченого позивачем судового збору, тобто 1732,95 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 258-273, 280-284, 351 - 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1801207 від 29 серпня 2024 року у розмірі 11 189 (одинадцять тисяч сто вісімдесят дев`ять) грн. 99 (дев`яносто дев`ять) коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» судовий збір у розмірі 1732 (одна тисяча сімсот тридцять дві) грн. 95 (дев`яносто п`ять) коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищезазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс», ЄДРПОУ 37616221, юридична адреса: 04070, м. Київ, вул.Іллінська, буд. 8.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя            І.Ю.Зейкан