Справа № 504/2961/25 
Номер провадження 2/504/1405/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.06.2026	с-ще Доброслав 	

Доброславський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Вінська Н.В.,
секретаря судового засідання Коцар А.М.,
за участі: 
заявниці ОСОБА_2 ,
представника заявниці Дьоміної Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селищі Доброслав цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту батьківства,-
ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Дьоміна Тетяна Вікторівна звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства. В обґрунтування заяви, ОСОБА_2 вказує, що знайома з ОСОБА_4 ще з дитинства, вони ходили до однієї школи після закінчення школи, пізніше почали зустрічалися, а з 2012 року почали проживати разом як подружжя, за адресою: АДРЕСА_1 . У 2013 році заявниця завагітніла від ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку ОСОБА_5 . Коли народилася донька, ОСОБА_4 поїхав на заробітки тому у свідоцтві про народження дитини запис було зроблено зі слів заявниці. Однією сім`єю заявниця та ОСОБА_4 прожили до 2020 року, після чого розійшлися, але постійно підтримували добрі стосунки так як мали спільну дитину. шлюб між заявницею та ОСОБА_4 так і не було зареєстровано як і не було належним чином оформлено батьківство відносно доньки, хоча за життя ОСОБА_4 визнав себе батьком доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У березні 2024 року ОСОБА_4 поступив на військову службу ЗСУ, та 17.03.2025 року на ім`я заявниці прийшло сповіщення в якому було повідомлено, що ОСОБА_4 пропав безвісти при виконанні бойового наказу в Донецькій області. Дане сповіщення є підставою для подання документів для отримання пенсії та інших соціальних виплат . В Анкеті військовослужбовця від 19.10.2024 року ОСОБА_4 в графі дружина вказав заявницю, а в графі діти вказав доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку заявниці від першого шлюбу. 
ОСОБА_5 завжди знала, що її батько є ОСОБА_4 завжди його називала татом, а ОСОБА_6 завжди сприймав її як свою доньку, ніколи не було сумніві щодо батьківства. Крім того за заявою ОСОБА_2 було порушено кримінальне провадження по факту зникнення безвісти ОСОБА_4 та у доньки ОСОБА_5 були відібрані біоматеріали ДНК. 
В судовому засіданні заявниця та її представник Дьоміна Т.В. підтримали подану заяву з підстав у вій викладених .
Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. 
Розглянувши матеріали справи, та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту батьківства підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 08.07.2014 року.
Відповідно до Свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 08.07.2014 року, в графі «батько» зазначається ОСОБА_8 , запис про батька при реєстрації її народження був зроблений зі слів матері заявниці відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. 
17.03.2025 року ОСОБА_2 надіслано сповіщення про те, що солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , старший оператор другого відділення другого Вводу ПТРК третьої роти ПТРК в/ч НОМЕР_2 військово службовець за контрактом, відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, на виконання бойового наказу, здійснював роботу в районі населеного пункту Бурлацьке Донецької області. 09.03.2025 року, в бою за Україну, її свободу і незалежність, солдат ОСОБА_4 зник безвісти і з того часу відомості про його місце знаходження відсутні.
ОСОБА_2 23.10.2021 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 та змінила прізвище на ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 22.10.2021 року.
Мешканцями АДРЕСА_4: ОСОБА_13 . ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 паспорт: серія НОМЕР_4 , виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, 22.01.2003 року); ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 (паспорт: НОМЕР_5 , виданий 5135, 02.04.2019 року); ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 паспорт: серія НОМЕР_6 , виданий Комінтернівським РВ ГУМВС України в Одеській Області, 15.06.2009 року); разом із депутатом Красносільської сільської ради ОСОБА_16 за ініціативою громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 на підставі свідчень мешканців вулиці складено акт про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 фактично проживав разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з 2012 року по 2020 рік за адресою: АДРЕСА_3 .
У відповідності до долученої до матеріалів справи копії анкети Військовослужбовця по 4 роті 94 ОПТБ - ОСОБА_4 заповнюючи анкету вказав у графі дружина ОСОБА_2 та в графі діти зазначив ОСОБА_5 .
У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 399/1029/15-цвказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах для формування доказової бази. Водночас, висновки судово-генетичної експертизи суд оцінює з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 760/3977/15-цзазначено, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами.
Враховуючи, що на даний час ОСОБА_4 зник безвісти та наразі проведення молекулярно-генетичної експертизи є неможливим. 
Судом допитано у якості свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_18 в судовому засіданні стверджували, що ОСОБА_4 дійсно є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завжди визнавав себе батьком та ніколи не мав сумнівів у своєму батьківстві відносно ОСОБА_5 . 
У сукупності досліджених судом доказів, у тому числі показами свідків підтверджується факт батьківства ОСОБА_4  ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно заявниці  ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.
Відповідно до ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.
У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.
Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.
Згідно зі ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.
Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст. 130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи.
У п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п. 13 постанови Пленуму зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає встановленими в судовому засіданні наявність підстав, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 189 Кодексу про шлюб та сім`ю України реєстрація встановлення батьківства провадиться на підставі спільної заяви батьків або судового рішення.
За положеннями ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.
Таким чином, наявні підстави для внесення відповідних змін до актового запису цивільного стану громадян про народження  ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 121, 125, 128, 130, 134, 135 СК України, ст. ст. 10, 13, 76-81, 89, 259, 263-265, 273, 293, 294, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту батьківства - задовольнити.
Встановити факт, що батьком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Внести до актового запису № 327 від 08 липня 2014 р. про народження, складеного відділом державної реєстрації акті в цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівською районного управління юстиції в Одеській області наступні зміни: по батькові дитини змінити прізвище з « ІНФОРМАЦІЯ_9 » на « ІНФОРМАЦІЯ_9 », ім`я, дату та місце народження дитини залишити без змін; батьком дитини замість « ОСОБА_8 » вказати « ОСОБА_4 », громадянин України.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя    Вінська Н. В.