ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

вул. Коцюбинського, 2А, м. Ужгород, 88605, e-mail: inbox@zk.arbitr.gov.ua, вебадреса: http://zk.arbitr.gov.ua 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/376/26 

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Мірошниченка Д.Є., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Толк Україна", м. Київ
до відповідача Відділу освіти Холмівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, с. Коритняни Ужгородського району Закарпатської області
про стягнення 224 078,27 грн заборгованості (з урахуванням зменшення позовних вимог)

Представники сторін не викликались

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Толк Україна" звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Відділу освіти Холмівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про стягнення 231 309,13 грн заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № 240849/2025 від 18.11.2025 за період грудень 2025 року, з яких: 227 740,16 грн основного боргу, 2 277,40 грн інфляційних втрат та 1 291,57 грн 3% річних. 
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 907/376/26 визначено головуючого суддю Мірошниченка Д.Є., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2026.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 13.04.2026 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом семи днів з дня отримання відповіді на відзив; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив п`яти днів з дня отримання відзиву на позов.
17.04.2026 за вх.№ 02.3.1-02/3580/26 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшов відзив на позовну заяву.
11.05.2026 за вх.№ 02.3.1-02/4383/26 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшло клопотання позивача від 08.05.2026 про зменшення позовних вимог, у зв`язку з помилково застосованою у розрахунку ціни за одиницю товару у розмірі 9,200136 грн, а не узгоджену сторонами в розмірі 8,618316 грн. Таким чином, позивач вважає за необхідне зменшити заявлені позовні вимоги, а саме просить стягнути заборгованість у загальному розмірі 224 078,27 грн, яка складається з основної суми заборгованості - 213 337,80 грн, інфляційних втрат – 8864,27 грн, 3% річних – 1 876,20 грн та повернути надмірно сплачений судовий збір.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 12.05.2026 судом прийнято подану позивачем заяву, постановлено розгляд справи здійснювати за вимогою про стягнення 224 078,27 грн, з яких 213 337,80 грн основної заборгованості, 8 864,27 грн інфляційних втрат, 1 876,20 грн 3% річних, а також повернуто позивачу з Державного бюджету України частину сплаченого судового збору відповідно до платіжної інструкції №6885 від 02.04.2026 в розмірі 86,77 грн.
14.05.2026 за вх.№ 02.3.1-02/4608/26 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшли від відповідача додаткові пояснення від 13.05.2026 на клопотання позивача від 08.05.2026 про зменшення позовних вимог.
21.05.2026 за вх.№ 02.3.1-02/4867/26 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшли від позивача заперечення щодо додаткових пояснень відповідача від 13.05.2026.
26.05.2026 за вх.№ 02.3.1-02/5033/26 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшли додаткові пояснення у справі від відповідача.
01.06.2026 за вх.№ 02.3.1-02/5184/26 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшли від позивача заперечення щодо додаткових пояснень відповідача від 26.05.2026.
У частині 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Правова позиція позивача.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Відділом освіти Холмівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області взятих на себе зобов`язань щодо сплати вартості спожитої електричної енергії за розрахунковий період грудень 2025 року відповідно до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", договору про постачання електричної енергії споживачу №240849/2025, у зв`язку з чим за ним рахується заборгованість в розмірі 227 740,16 грн. Також, за доводами позивача існують підстави для стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних в порядку частини 2 статті 625 ЦК України.
В подальшому, позивачем повідомлено суд про помилкове застосування у розрахунку ціни за одиницю товару у розмірі 9,200136 грн, а не узгоджену сторонами в договорі в розмірі 8,618316 грн, у зв`язку з чим заявлено клопотання від 08.05.2026 про зменшення позовних вимог, яке прийняте судом.
Заперечення (відзив) відповідача 
Відповідач, згідно з поданим до суду відзивом на позовну заяву, частково визнав позовні вимоги в частині вартості спожитої електроенергії з розрахунку 8,618316 грн за 1 кВт.
Щодо вимог про стягнення штрафних санкцій заперечує в повному обсязі, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
З посиланням на методичні рекомендації щодо переліку підтвердних документів для реєстрації бюджетних зобов`язань та проведення платежів, які затверджені Наказом Державної казначейської служби України № 68 від 29.04.2013 (зі змінами), зазначає, що документом, який надається на стадії реєстрації бюджетних фінансових зобов`язань та проведення платежів при оплаті електричної енергії, являються акти приймання-передавання товарної продукції.
Натомість, позивачем було передано для підписання відповідачу акт приймання передавання товарної продукції за грудень 2025 року № 28-240849/12/Ф1 від 31.12.2025 та рахунок ППЕ №28-240849/12/Ф1 від 01.01.2026 на суму в розмірі 227 740,16 грн, що суперечать умовам договору №240849/2025 від 18.11.2025.
Таким чином, за доводами відповідача, надані для підписання останньому рахунок та акт приймання – передавання товарної продукції, які містили розрахунок ціни за одиницю товару 9,200136 грн, а не обумовлену умовами договору вартість 8,618316 грн, не зумовили наявності правових та фактичних підстав для здійснення оплати.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
18.11.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОЛК Україна" (далі також – постачальник), як учасником ринку електричної енергії, який на підставі ліцензії, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 06.12.2022 № 1610, провадить господарську діяльність з постачання електричної енергії споживачу та Відділом освіти Холмівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (далі також – споживач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 240849/2025 (далі – договір), за змістом пункту 2.1 якого, постачальник продає (постачає) електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача (код згідно ДК 021:2015:09310000-5 Електрична енергія) (далі - товар), а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електроенергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Відповідно до пункту 2.3 договору очікуваний обсяг закупівлі становить 25 000 кВт/год, який може бути зменшений, залежно від реального фінансування видатків та потреб споживача.
Відповідно до пункту 5.1 договору загальна ціна електричної енергії з урахуванням очікуваного обсягу закупівлі становить 215 457,90 грн з ПДВ.
Відповідно до пункту 5.5 договору розрахунковим періодом за цим договором, відповідно до пункту 2.3.13 ПРРЕЕ є 1 (один) календарний місяць (з 1 до 30 (31) числа кожного місяця (28 чи 29 числа у лютому)). 
Згідно з пунктом 5.14 договору оплата проводиться за умови наявності бюджетного фінансування протягом 5 робочих днів з моменту виставлення рахунку та надання акта приймання-передачі, але не пізніше 20-го дня місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). 
Відповідно до 5.15 договору заборгованість у споживача перед постачальником виникає лише в разі несвоєчасної оплати за спожиту електричну енергію.
За твердженням позивача, відповідач у грудні 2025 року спожив 24 754 кВт/год вартістю 227 740,16 грн, у зв`язку з чим йому було виставлено рахунок ПЕЕ № 28-240849/12/Ф1 від 01.01.2026 на відповідну суму.
Відповідно до пункту 6.2.1 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитого товару згідно з умовами цього договору.
Позивач стверджує, що відповідач не виконав належним чином зобов`язань з оплати спожитої активної електричної енергії в грудні 2025 року.
В подальшому, позивачем зазначено про помилкове застосування у розрахунку ціни за одиницю товару у розмірі 9,200136 грн, а не узгоджену сторонами в розмірі 8,618316 грн, у зв`язку з чим було зменшено заявлені позовні вимоги до загального розміру 224 078,27 грн, з яких 213 337,80 грн основної заборгованості, 8 864,27 грн інфляційних втрат, 1 876,20 грн 3% річних, стягнення яких є предметом заявленого позову.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. 
Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.
Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про ринок електричної енергії" основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема, кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу; правилами роздрібного ринку; іншими нормативно-правовими актами. Кодекс систем розподілу та правила роздрібного ринку затверджуються Регулятором (НКРЕКП).
Згідно з частиною 5 статті 2 Закону України "Про ринок електричної енергії" правила роздрібного ринку передбачають, зокрема, загальні умови постачання електричної енергії споживачам, систему договірних відносин між учасниками роздрібного ринку, права та обов`язки учасників ринку, процедуру заміни споживачем постачальника електричної енергії, умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу, процедуру розгляду скарг споживачів, особливості постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги, постачальником "останньої надії".
Відповідно до частини 1 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач має право, зокрема: купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, за умови укладення ним договору про врегулювання небалансів та договору про надання послуг з передачі електричної енергії з оператором системи передачі, а у разі приєднання до системи розподілу - договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу; або купувати електричну енергію на роздрібному ринку у електропостачальників або у виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії на об`єктах розподіленої генерації, за правилами роздрібного ринку.
За приписами статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про постачання електричної енергії споживачу (пункт 14 частини 1 статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії").
Згідно з частиною 1 статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.
Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами (частина 2 статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії").
Відповідно до пункту 3.1.1 Правил постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником "останньої надії".
Електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам для укладення. До договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на власному офіційному вебсайті, про що повідомити Регулятора (пункт 3.1.5 Правил).
Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції (пункт 3.1.8 Правил).
Приписами пункту 2 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" визначено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.
Відповідно до частин 1, 2, 3, 5 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.
Згідно з частиною 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що договір про постачання електричної енергії споживачу укладено сторонами з дотримання вимог чинного законодавства. 
Документів, що підтверджували б звернення відповідача до позивача із запереченнями щодо укладення договору чи його окремих умов, відповідачем до матеріалів справи не долучено.
За результатами оцінки наявних у матеріалах справи належних доказів у їх сукупності судом встановлено факт поставки позивачем відповідачу активної електричної енергії в грудні 2025 року в обсязі 24 754 кВт. год. вартістю 213 337,80 грн. Відповідач щодо обсягів спожитої електроенергії не заперечив, доказів її оплати суду не надав, суму основаної заборгованості визнав.
Відповідно до частини 4 статті 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Отже, суд зазначає про доведення позивачем факту порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором в частині нездійснення останнім оплати за отриману активну електричну енергію в грудні 2025 року, приймає визнання відповідачем позову в цій частині, а відтак позовна вимога щодо стягнення з Відділу освіти Холмівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області 213 337,80 грн основної заборгованості підлягає до задоволення судом.
Щодо вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат.
У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору в частині оплати спожитої електроенергії в грудні 2025 року, позивачем заявлено вимогу про стягнення з останнього 8864,27 грн інфляційних втрат та 1 876,20 грн 3% річних.
Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як уже зазначалося, згідно з пунктом 5.14 договору оплата проводиться за умови наявності бюджетного фінансування протягом 5 робочих днів з моменту виставлення рахунку та надання акта приймання-передачі, але не пізніше 20-го дня місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем).
При цьому відповідно до пункту 6.2.1 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитого товару згідно з умовами цього договору.
Проаналізувавши доводи відповідача відносно відсутності вини останнього у невиконанні умов договору з посиланням на норми Бюджетного кодексу України, Наказу Міністерства фінансів України № 309 від 02.03.2012 "Про затвердження Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України", Порядку казначейського обслуговування місцевих бюджетів затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 938 від 23.08.2012, суд відзначає наступне.
За своєю правовою природою рахунок на оплату не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку сплати платежів. Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена в постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 910/32579/15, від 22.05.2018 у справі №923/712/17, від 21.01.2019 у справі № 925/2028/15, від 02.07.2019 у справі № 918/537/18, від 29.08.2019 у справі № 905/2245/17, від 26.02.2020 у справі № 915/400/18. 
У зв`язку з наведеним, посилання відповідача на положення статті 613 ЦК України є безпідставними та такими, що не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах.
Як встановлено судом, обсяги постачання електричної енергії сторонами не оспорюються. А наведені заперечення жодним чином не спростовують наявності у відповідача обов`язку здійснити оплату у визначеній останнім сумі з урахуванням ціни електроенергії в сумі – 8,618316 грн.
З урахуванням наведеного вище, суд не погоджується з доводами відповідача щодо ненастання у нього обов`язку з оплати виставленого позивачем рахунку, у зв`язку з допущенням постачальником помилки в акті приймання-передачі щодо вартості 1 кВт, що призвело до збільшення вартості спожитої електричної енергії, оскільки відповідач як споживач, будучи обізнаним із фактичними обсягами спожитої електричної енергії, усвідомлюючи методику визначення ціни не був позбавлений можливості здійснити оплату за спожитий обсяг електричної енергії за ціною узгодженою сторонами згідно з умовами договору.
Таким чином, за наведених у даній справі обставин, суд зазначає про доведеність допущення відповідачем прострочення здійснення оплати за спожиту в грудні 2025 року електроенергію, а відтак про наявність підстав для застосування такої мірі відповідальності, як стягнення з боржника суми інфляційних втрат та 3% річних.
Суд, здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих у зв`язку з порушенням строку оплати спожитої електроенергії в грудні 2025 року, констатує, що вказаний розрахунок є арифметично вірними, відповідає вимогам чинного законодавства та положенням договору, а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
У статті 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно зі статтею 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, зважаючи на зазначене вище, позовні вимоги як обґрунтовано заявлені, підтверджені належними та допустимими доказами підлягають задоволенню в повному обсязі.
Розподіл судових витрат.
Витрати зі сплати судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.
Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 42, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 129, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд 

УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Відділу освіти Холмівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (89435, Закарпатська обл., Ужгородський р-н, с. Коритняни, вул. Духновича, буд. 66В, код ЄДРПОУ 43978794) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОЛК Україна" (04116, м. Київ, вул. Старо-Київська, буд. 14, код ЄДРПОУ 44878589) 224 078,27 грн (двісті двадцять чотири тисячі сімдесят вісім гривень 27 коп.) заборгованості, з яких 213 337,80 грн (двісті тринадцять тисяч триста тридцять сім гривень 80 коп.) основного боргу, 8 864,27 грн (вісім тисяч вісімсот шістдесят чотири гривні 27 коп.) інфляційних втрат, 1 876,20 грн (одна тисяча вісімсот сімдесят шість гривень 20 коп.) 3% річних, а також 2 688,94 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят вісім гривень 94 коп.) на відшкодування сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На підставі статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Апеляційна скарга на рішення суду згідно статті 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

Повне судове рішення складено, оформлено та підписано 29.06.2026.

Суддя Д. Є. Мірошниченко