Справа № 944/1534/26 Головуючий у 1 інстанції: Колтун Ю.М. 
Провадження № 33/811/789/26 Доповідач: Головатий В. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., з участю захисника Сіренка М. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Сіренка М. Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 20.04.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

встановив: 

постановою Яворівського районного суду Львівської області від 20.04.2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 18.03.2026 о 06 год. 20 хв. в м. Яворів, на вул. Маковея, 186, керував транспортним засобом марки «RENAULT LAGUNA», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «DRAGER 6820», результат огляду 0,96 проміле. Водія відсторонено від керування автотранспортом. Проводилася відеофіксація на бодікамеру поліцейського. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
На зазначену постанову захисник Сіренко М. Ю. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду зазначеної справи, не надано правової оцінки тим доказам, які надано працівником поліції, не взято до уваги доводи сторони захисту, внаслідок чого було винесено незаконне рішення. Зазначає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, оскільки його вина не доведена належним чином, а обґрунтована на припущеннях, що є неприйнятним та суперечить нормам національного та міжнародного законодавства.
Заслухавши доводи захисника Сіренка М. Ю., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити. 
Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 617809 від 18.03.2026 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, та яким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення; даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та протоколу тесту №2223 від 18.03.2026 року за результатом огляду із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6820», згідно з яким у ОСОБА_1 виявлено 0,96% проміле алкоголю; даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 18.03.2026 року до Яворівської ЦРЛ, відповідно до якого у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота; відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, відповідно до яких ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. 
Доводи апелянта про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, оскільки його вина не доведена належним чином, вважаю необґрунтованими з наступних підстав. 
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема, відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, після зупинки транспортного засобу, встановлення особи водія та виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. 
ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, після проходження якого не заперечував проти результату огляду та не просив доставити його до медичного закладу для проходження такого, зазначивши, що день до цього вживав 100 грам алкоголю.
Крім того, останній підписав акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківку приладу «Drager Alcotest», чим засвідчив свою згоду із внесеними до них даними, а в своїх поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення зазначив, що керував транспортним засобом, їхав до лікарні, чим фактично визнав вину у вчиненні правопорушення.
Отже, висновки місцевого суду про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правильними. 
Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що апеляційна скарга зводиться до переліку норм законодавчих актів без жодних мотивів та посилань на фактичні обставини, що свідчить про необґрунтованість такої апеляційної скарги та її формальне подання.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення. 
Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, відсутності обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя – 

постановив: 

постанову Яворівського районного суду Львівської області від 20.04.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Сіренка М. Ю. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Львівського
апеляційного суду       Головатий В.Я.