Справа № 681/410/26
Провадження 1-кп/681/57/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2026 р. м. Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
представника служби у справах дітей виконавчого комітету Полонської міської ради - ОСОБА_7 ,
представника сектору ювенальної превенції Шепетівського РУП ГУ НП у Хмельницькій області - ОСОБА_8 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12026244000000009, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2026, по обвинуваченню: 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прислуч Полонського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, учня першого курсу ДНЗ «Полонський АЦПО», раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, 
в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, що завдала значної шкоди потерпілому, за таких обставин. 
Так, в період з 01.12.2025 по 13.12.2025, неповнолітній ОСОБА_6 , перебуваючи у будинку своєї баби ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 , в період дії воєнного стану, який введений в дію Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, строк дії якого неодноразово продовжувався, а на час події згідно з Указом Президента України №793/2025 від 20.10.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 4643-ІХ від 21.10.2025, викрав гроші останньої за наступних обставин. 
Так, ОСОБА_6 , перебуваючи в спальній кімнаті вказаного будинку, реалізовуючи свій єдинийзлочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення, скориставшись відсутністю ОСОБА_9 та інших членів сім`ї у будинку, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, де зберігаються грошові кошти, таємно викрав з дерев`яної шафи гроші потерпілої, зокрема: 
- приблизно о 13:00 год, 01.12.2025 600 доларів США, (станом на 01.12.2025 вартість 1 долара США по офіційному курсу НБУ становить 42,2660 грн), що в перерахунку становить 25359,60 грн; 
- приблизно о 06:30 год, 02.12.2025 1000 доларів США, (станом на 02.12.2025 вартість 1 долара США по офіційному курсу НБУ становить 42,3413 грн), що в перерахунку становить 42341,30 грн; 
- приблизно о 06:30 год, 09.12.2025 1000 доларів США, (станом на 09.12.2025 вартість 1 долара США по офіційному курсу НБУ становить 42,07 грн), що в перерахунку становить 42070,00 грн; 
- в обідню пору доби, 13.12.2025 4000 доларів США, (станом на 13.12.2025 вартість 1 долара США по офіційному курсу НБУ становить 42,2721 грн), що в перерахунку становить 169088,40 грн, які надалі витратив на придбання транспортних засобів. 
Всього, неповнолітній ОСОБА_6 таємно викрав 278859,30 грн, чим завдав значної шкоди потерпілій ОСОБА_9 . 
Своїми умисними діями ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України. 
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Суду пояснив, що обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. 
Окрім того, указані вище фактичні обставини також підтвердила у своїх показаннях потерпіла ОСОБА_9 .
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом, за згодою усіх учасників процесу, визнано недоцільним дослідження доказів щодо зазначених вище обставин, які ніким не оспорюються. 
Також судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, та їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити їх в апеляційному порядку. 
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд керується положеннями ст.ст. 65-67 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. 
Оцінюючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд виходить з того, що обвинувачений вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин. 
Досліджуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 , судом встановлено, що він раніше не судимий, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. 
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, судом визнано активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім. 
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах. 
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує сукупність всіх обставин справи. Попри те, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин в умовах воєнного стану, суд вважає, що ізоляція обвинуваченого від суспільства є недоцільною з огляду на наявні дані про особу винного. Зокрема, суд враховує, що обвинувачений є неповнолітнім, має постійне місце проживання, характеризується позитивно. Вказані обставини у своїй сукупності дають суду підстави вважати, що його виправлення та перевиховання можливе без реального відбування покарання. 
Також суд враховує досудову доповідь органу пробації, згідно якої ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення - середній. Органом пробації зроблено висновок про можливість виправлення неповнолітнього без ізоляцій від суспільства.
З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної межі санкції ч. 4 ст. 185 КК України. Враховуючи вказані вище дані про особу винного, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_6 без реального відбування покарання, а тому доходить висновку про звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75, 104 КК України. Суд вважає, що встановлення іспитового строку тривалістю 1 рік і 6 місяців буде достатнім для того, щоб обвинувачений довів своє виправлення, та покладає на нього обов`язки, передбачені ч. ч. 1, 3 ст.76 КК України. 
Цивільний позов у справі не заявлявся. 
Витрати на залучення експерта відсутні. 
Речові докази відсутні. 
Запобіжний захід не обирався. 
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, 

у х в а л и в:
ОСОБА_6  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. 
На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити  ОСОБА_6  від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік і 6 (шість) місяців. 
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 76 КК України покласти на   ОСОБА_6  такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду через Полонський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя         ОСОБА_10