Справа № 603/93/26
Провадження №2/603/107/2026
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне) 

13 травня 2026 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді Гудкової Ю. Г.,
секретар судового засідання Сандалюк О. В.,
за відсутності сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

в с т а н о в и в: 

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі – ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал»)звернулося до Монастириського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1477755 від 04.03.2024 року у розмірі 20 650,00 грн.
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 04.03.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» (далі – ТОВ «Слон кредит») і ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту № 1477755, на підставі якого відповідачу надано кредит на умовах строковості, зворотності та платності. 24.12.2024 року ТОВ «Слон кредит» і ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал»уклали договір факторингу № 24122024, на підставі якого позивач набув право вимоги до  ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором. Внаслідок порушення відповідачем умов договору, неповернення кредитних коштів у встановлені договором строки, а також несплати процентів за договором заборгованість відповідача за кредитним договором № 1477755 від 04.03.2024 року становить 20 650,00 грн. З огляду на наведені обставини позивач просить стягнути з ОСОБА_1 зазначений розмір заборгованості, а також судові витрати, що складаються з 2662,40 грн сплаченого судового і 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 13.05.2026 року постановлено провести заочний розгляд у цій справі та ухвалити заочне рішення.

Представник позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у судове засідання не з`явився, разом із позовом заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. 
Відповідач ОСОБА_1 повторно не з`явився у судове засідання, не повідомивши про причини своєї відсутності, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подав.

Суд установив такі обставини. 

04.03.2024 року ТОВ «Слон кредит» і ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-комунікаційної системи Товариства в електронній формі з використанням електронного підпису, у тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором, уклали договір про надання споживчого кредиту № 1477755. 
Як видно зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 , приймаючи Публічну пропозицію на використання аналогів підписів, копія якої долучена до матеріалів справи, підтвердив використання з боку Товариства аналога власноручного підпису уповноваженої особи та відбитка печатки Товариства, відтворених засобами копіювання та використання зі сторони споживача електронного підпису одноразовим ідентифікатором як аналога власноручного підпису споживача з метою підписання Кредитних договорів, Паспорта споживчого кредиту у випадках, передбачених Законом України «Про споживче кредитування», інших документів які адресуються Товариству через ІКС Товариства та/або адресуються споживачу у будь-який спосіб.
Згідно з п. 1.2 договору на умовах, встановлених договором, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 
У п. п. 1.3, 1.4 договору його сторони погодили суму кредиту (загальний розмір), який складає 2000,00 грн та строк кредиту – 360 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору (Графік платежів). 
Як видно зі змісту Графіку платежів, строк кредитування визначений з 04.03.2024 року до 27.02.2025 року та складається з 12 розрахункових періодів по 30 днів у кожному.
Відповідно до п. п. 1.5, 1.5.1 договору тип процентної ставки – фіксована, стандартна процентна ставка становить 2,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 договору.
Окрім того, в п. 1.5.2 договору передбачено розмір зниженої процентної ставки 1,875 % в день, яка застосовується, якщо споживач до 03.04.2024 року або протягом трьох календарних днів після вказаної дати сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту.
Відповідно до умов п. 3.1 договору проценти, що нараховуються за договором, є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Пунктом 3.2 договору передбачено, що до періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається перша дата сплати процентів, вказана в Графіку платежів (за умови, що споживач здійснює виконання зобов`язань у сумі та строки, визначені в Графіку платежів).
У відповідності до п. 1.7 договору денна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2,50 % в день (п. п. 1.7.1 договору), за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 1,875 % в день (п. п. 1.7.2 договору).
Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом складає 20 000,00 грн грн (п. 1.10.1 договору). 
У п. 2.1 цього договору його сторони погодили, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача включаючи використання реквізитів платіжної картки НОМЕР_1 . 
На підтвердження виконання ТОВ «Слон кредит» умов договору № 1477755 від 04.03.2024 року та надання ОСОБА_1 кредиту до позовної заяви долучено інформаційний лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек» № 20250115-186 від 15.01.2025 року. Зі змісту цього листа видно, що на виконання договору про організацію переказу грошових коштів № 06062022-1 від 06.06.2022 року ТОВ «Пейтек»15.08.2023 року здійснило переказ коштів від ТОВ «Слон кредит» у розмірі 2000,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 . 
Згідно з відповіддю № БТ/Е-13367 від 10.04.2026 року в АТ «Універсал банк» ОСОБА_1 емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 , на яку 04.03.2024 року через платіжну систему було здійснено зарахування коштів на суму 2000,00 грн.
Відповідно до п. 6.4 договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, останній зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 100,00 грн на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання та у розмірі 20,00 грн починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання (п. п. 6.4.1, 6.4.2 договору). 
До позовної заяви, серед іншого, долучено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 1477755 від 04.03.2024 року), паспорт споживчого кредиту, які ОСОБА_1 підписав за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а також копію правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Слон кредит» від 07.10.2022 року та копію офіційних правил програми лояльності ТОВ «Слон кредит» для споживачів сервісу «SlonCredit» по продукту «Комфортний» від 10.01.2023 року.
Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «Слон кредит», станом на 15.07.2025 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 1477755 від 04.03.2024 року за період з 04.03.2024 року до 24.12.2024 року становила 17 400,00 грн, з яких 2000,00 грн – заборгованість за кредитом, 14 400,00 грн – заборгованість за відсотками, 1000,00 грн –заборгованість за штрафами/пенею. 

24.12.2024 року ТОВ «Слон кредит» (клієнт) і ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (фактор) уклали договір факторингу № 24122024, за умовами п. 1.1 якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до п. 1.2 цього договору його сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно з додатком № 3, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. 
На підтвердження відступлення на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» права вимоги за кредитним договором № 1477755 від 04.03.2024 року до позовної заяви долучено копію акта приймання-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 24122024 від 24.12.2024 року, а також копію витягу з реєстру боржників (додаток № 1 до договору) від 24.12.2024 року. 
Зі змісту вищевказаного витягу видно, що ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ »ФК «Фінтраст Капітал» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1477755 на загальну суму 17 400,00 грн, з яких 2000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 400,00 грн – сума заборгованості за відсотками, 1000,00 грн – сума заборгованості за пенею.
На підтвердження виконання умов договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024 року до позовної заяви долучено платіжну інструкцію № 6308 від 26.12.2024 року.

Також ТОВ «Слон кредит» направило відповідачу повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 1477755 від 04.03.2024 року новому кредитору – ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» із зазначенням реквізитів для перерахування суми боргу у розмірі 17 400,00 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», за договором № 1477755 від 04.03.2024 року про надання споживного кредитування за 65 календарних днів у період з 25.12.2024 року до 27.02.2025 року розмір заборгованості ОСОБА_1 за нарахованими процентами становив 3250,00 грн, процентна ставка – 2,5 %. 

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» слід задовольнити частково з огляду на таке. 
Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). 
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України). 
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі, що передбачено абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з правилами абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. 
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. 

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до правил ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Установлено, що 04.03.2024 року ТОВ «Слон кредит» і ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту № 1477755, право вимоги за яким надалі перейшло до позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» на підставі договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024 року. За умовами вказаного кредитного договору відповідачу надано кредит у розмірі 2000,00 грн на строк 360 днів із встановленням плати за користування кредитними коштами у розмірі 2,5 % у день. Отримавши кредит,  ОСОБА_1  належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість.
Визначаючись із розміром заборгованості ОСОБА_1 , суд зазначає таке. 
Відповідно до правил ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 
У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, на території України введено воєнний стан з 05 год 30 хв 24.02.2022 року строком на 30 діб, який надалі неодноразово було продовжено і який триває дотепер. 
Згідно з приписами ч. 4 ст. 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Так, Законом України від 15.03.2022 року № 2120-ІХ розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 18, за змістом якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Аналізуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а також ст. ст. 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, Верховний Суд у постанові від 18.10.2023 року (справа № 706/68/23) дійшов висновку, що дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір.
Отже, тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) у періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) у договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, у тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) зобов`язання. Такі наслідки полягають у тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі, якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
На час виникнення спірних правовідносин, як і на час розгляду цієї справи, положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України є чинними.
З урахуванням наведеного, зважаючи на закріплений ч. 2 ст. 4 ЦК України пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів, вимога позивача про стягнення з ОСОБА_1 неустойки у розмірі 1000,00 грн, нарахованої у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором, не підлягає задоволенню. 

Також суд звертає увагу на те, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
24.12.2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (далі – Закон № 3498-ІХ від 22.11.2023 року), якимст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частинами чотири – шість.
Так, у ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування`визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Згідно з ч. 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції Закону № 3498-ІХ від 22.11.2023 року) денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС – денна процентна ставка; ЗВСК – загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК – загальний розмір кредиту; t – строк кредитування у днях.
Водночас у п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів – 2,5 %; протягом наступних 120 днів – 1,5 %.
Тобто з 24.12.2023 року до 22.04.2024 року розмір денної процентної ставки не повинен бути більшим 2,5 %, з 23.04.2024 року до 20.08.2024 року – не більше 1,5 %, а з 21.08.2024 року – не більше 1 %. 
Як вже було зазначено, 04.03.2024 року сторони уклали кредитний договір і 04.03.2024 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредитні кошти, які були перераховані на належний йому картковий рахунок. Умовами кредитного договору № 1477755 від 04.03.2024 року передбачено нарахування процентів за користування кредитними коштами у розмірі 2,50 % (стандартна процентна ставка) в день у межах строку кредитування (п. 1.5.1 договору). Денна процентна ставка за цим договором розрахована за формулою, наведеною у ч. 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», та визначена у розмірі 2,50 % (п. 1.7.1 договору). Тобто розмір процентної ставки в день (плата за користування кредитними коштами) дорівнює розміру денної процентної ставки (загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту). 
Отже, зважаючи на наведені вище вимоги закону та поетапне зменшення максимального розміру денної процентної ставки, суд вважає за необхідне навести власний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати відсотків за кредитним договором № 1477755 від 04.03.2024 року. 
Оскільки нарахування відсотків відповідно до погодженої сторонами процентної ставки (2,5 %) з 04.03.2024 року до 22.04.2024 року узгоджується з вимогами п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», суд визначає розмір заборгованості ОСОБА_1 зі сплати відсотків за вказаний період у розмірі 2450,00 грн (49 днів * 2000,00 грн * 2,5 %). З 23.04.2024 року до 20.08.2024 року заборгованість відповідача зі сплати відсотків становить 3600,00 грн (120 днів * 2000,00 грн * 1,5 %), а з 21.08.2024 року до 27.02.2025 року – 3820,00 грн (191 день * 2000,00 грн * 1 %). Отже, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 1477755 від 04.03.2024 року становить 11 870,00 грн, з яких 2000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 9870,00 грн – заборгованість за процентами.

Щодо судових витрат позивача суд зазначає таке.
У позовній заяві ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», серед іншого, просить стягнути з відповідача на користь Товариства судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
У ч. 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що видами адвокатської діяльності, серед іншого, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Установлено, що 10.12.2024 року ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (клієнт) та адвокат Столітній М.М. (адвокат) уклали договір про надання правової (правничої) допомоги № 10/12-2024.
Відповідно до п. 1.1 цього договору клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1 договору).
Розділом 4 вказаного договору передбачено, серед іншого, порядок оплати послуг адвоката, обставини, які враховуються при визначені розміру гонорару. Згідно з п. 4.8 договору клієнт здійснює оплату гонорару адвоката згідно з узгодженим та підписаним актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) протягом 30 календарних днів з моменту набуття рішенням суду по справі законної сили.
12.01.2026 року ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулося до адвоката Столітнього М. М. із заявкою № 15112 на виконання доручення до договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 року стосовно надання адвокатом послуг професійної правничої допомоги у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1477755 від 04.03.2024 року, укладеним між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 .
Згідно з актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно з договором № 10/12-2024 від 10.12.2024 року у даній справі адвокат Столітній М. М. надав ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» юридичні послуги загальною вартістю 10 000 грн. а саме:
- зустріч адвоката та клієнта, надання адвокатом усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань у межах цивільного судочинства (0,5 год, 440 грн);
- дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи (1 год, 840 грн);
- аналіз чинного законодавства, судової практики Верховного Суду, практики судів апеляційної інстанції у межах цивільного судочинства (0,5 год, 440 грн);
- підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту права та інтересів клієнта, узгодження обраної позиції з клієнтом (1 год, 840 грн);
- письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної клієнтом позиції захисту прав та інтересів (1 год, 840 грн);
- проведення адвокатом заходів, спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів у цивільному процесі, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Складення, оформлення та направлення адвокатських запитів (1 год, 840 грн);
- складення позовної заяви про стягнення заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором №1477755 від 04.03.2024 року (2 год, 1640 грн);
- складення та оформлення інших документів (крім процесуальних) - додатків до позовної заяви, необхідних для повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наданих до суду доказів (витяги з реєстру боржників, опис до поштового направлення відповідачу) (1 год, 840 грн);
- складання та оформлення процесуальних документів, необхідних для розгляду цивільної справи в суді першої інстанції (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви (клопотання), клопотання про витребування доказів тощо) (2 год, 1640 грн);
- представництво інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою клієнта про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1477755 від 04.03.2024 року, у тому числі участь у судових засіданнях (2 год, 1640 грн).
До позовної заяви також долучено рахунок на оплату наданих адвокатом Столітнім М. М. послуг № 15112-09/02-2026 від 09 лютого 2026 р.

Суд звертає увагу на те, що процесуальний закон встановлює критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічний висновок викладений у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду у від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц.
У постанові від 26.06.2024 року у справі № 686/5757/23 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.
Окрім того, у постанові від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (п. 135 постанови).

Суд звертає увагу на те, що до заявленої вартості наданої адвокатом Столітнім М. М. правничої допомоги включено представництво інтересів Клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою Клієнта, в тому числі і участь у судових засіданнях (2 години на суму 1640 грн) (п. 9). Однак, як видно з матеріалів справи, представник позивача не брав участі в судових засіданнях у цій справі та, більш того, заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності. Також не підтверджено матеріалами справи надання такої юридичної послуги, як письмова юридична консультація та складання письмового консультаційного висновку (1 година 840 грн) (п. 5), оскільки письмовий висновок в матеріалах справи відсутній. Окрім того, суд вважає, що такі послуги як аналіз чинного законодавства, судової практики (0,5 годин на суму 440 грн) (п. 3) охоплюється послугою написання позовної заяви. Підсумовуючи наведене, суд не вбачає підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2920,00 грн.
Таким чином, з урахуванням наданих стороною позивача доказів, загальний розмір витрат на правову допомогу адвоката, які суд вважає доведеними, становить 7080,00 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).
Отже, визначений судом розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 4069,71 грн (7080 грн * 11 870,00 грн / 20 650,00 грн).
У силу вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» також слід стягнути 1530,40 грн сплаченого судового збору, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2662,40 грн * 11 870,00 грн / 20 650,00 грн).
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 133, 137, 141, 223, 259, 263, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, ст. ст. 205, 207, 512, 514, 526, 530, 610-612, 625-628, 638, 639, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1078 ЦК України, суд 

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором № 1477755 від 04.03.2024 року у розмірі 11 870 (одинадцять тисяч вісімсот сімдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» 1530 (одну тисячу п`ятсот тридцять) грн 40 (сорок) коп. сплаченого судового збору та 4069 (чотири тисячі шістдесят дев`ять) грн 71 (одну) коп. витрат на професійну правничу допомогу. 
У задоволені решти позовних вимог – відмовити.

Копію заочного рішення направити відповідачу протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Відомості про сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», місцезнаходження: вул. Набережно-Корчуватська, 27, прим. 2, м. Київ, код ЄДРПОУ 44559822. 
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Повне рішення суду складено 18.05.2026 року.

Головуючий суддя     Ю. Г. Гудкова