ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД  вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" травня 2026 р. Справа№ 927/531/18
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Остапенка О.М.
суддів: Сотнікова С.В. 
Отрюха Б.В. 

за участю секретаря судового засідання Карпової М.О.

у присутності представників сторін:
від позивача: ліквідатор Жмакіна Н.В. (в режимі відеоконференції)
від відповідача-1: Єлманова В.А. згідно ордеру

розглянувши апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Олкар" арбітражного керуючого Жмакіної Надії Вікторівни на рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2025 року 
у справі №927/531/18 (суддя Сидоренко А.С.)
за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Олкар"
арбітражного керуючого Жмакіної Надії Вікторівни 
до 1. ОСОБА_1 
2. ОСОБА_2 
3. ОСОБА_3 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Віт Контрол"
про покладення субсидіарної відповідальності на учасників боржника
та його керівні органи
поданої в межах справи №927/531/18
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Віт Контрол" 
до Товариство з обмеженою відповідальністю "Олкар" 
про відкриття справи про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2025 року у справі №927/531/18 заяву ліквідатора ТОВ "Олкар" арбітражного керуючого Жмакіної Н.В. про покладення субсидіарної відповідальності на учасників боржника та його керівні органи задоволено частково, присуджено до стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ "Олкар" 8 878 640 грн 84 коп.; у задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ліквідатор ТОВ "Олкар" арбітражний керуючий Жмакіна Н.В. звернулась до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2025 року у даній справі в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ "Олкар" по 11 847 950,02 грн. з кожного та прийняти в цій частині нове про задоволення вказаних вимог. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2026 колегією суддів у складі: головуючий суддя Пантелієнко В.О., судді: Отрюх Б.В., Остапенко О.М. апеляційну скаргу ліквідатора ТОВ "Олкар" арбітражного керуючого Жмакіної Н.В. на рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2025 у справі №927/531/18 (з доданими до неї матеріалами) повернуто скаржнику на підставі ч.2 ст.260 ГПК України, оскільки апелянт не виконав вимоги ухвали Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2026 у даній справі.
05.03.2026 року через систему "Електронний суд" ліквідатор ТОВ "Олкар" арбітражний керуючий Жмакіна Н.В. повторно звернулась до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.
Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2026 року вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Сотніков С.В.
08.03.2026 через систему "Електронний суд" від ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому останній просить відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ліквідатора ТОВ "Олкар" арбітражного керуючого Жмакіної Н.В. на рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2025 у справі №927/531/18, визнавши підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження неповажними.
Ухвалою суду від 11.03.2026 року поновлено скаржнику строк для подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ліквідатора ТОВ "Олкар" арбітражного керуючого Жмакіної Н.В. на рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2025 у справі №927/531/18, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 09.04.2026 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.
У поданому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.
06.04.2026 через систему "Електронний суд" від ліквідатора ТОВ "Олкар" арбітражного керуючого Жмакіної Н.В. надійшла заява про участь у судовому засіданні, призначеному на 09.04.2026, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів, за наслідками розгляду якої ухвалою суду від 07.04.2026 у задоволенні заяви було відмовлено.
Ухвалою суду від 09.04.2026 розгляд справи відкладено на 14.05.2026 на підставі положень ст. 216 ГПК України.
24.04.2026 року через систему "Електронний суд" від ліквідатора ТОВ "Олкар" арбітражного керуючого Жмакіної Н.В. надійшла заява про участь в судовому засіданні, розгляд якого призначено на 14.05.2026 року та наступних судових засіданнях у даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за наслідками розгляду якої ухвалою суду від 27.04.2026 року вказану заяву було задоволено.
Ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Жмакіна Н.В., в судовому засіданні 14.05.2026 року в режимі відеоконференції вимоги апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити, скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2025 року у даній справі в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ "Олкар" по 11 847 950,02 грн. з кожного та прийняти в цій частині нове про задоволення вказаних вимог. 
Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні проти доводів скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині - без змін.
Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.
Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
14.05.2026 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення присутніх представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2025 року у даній справі в оскаржуваній частині - залишити без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених КУзПБ.
Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Господарського суду Чернігівської області на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою Господарського суду Чернігівської області від 20.11.2018 року, перебуває справа про банкрутство ТОВ "Олкар", провадження у якій порушено за заявою ТОВ "Інкріс-Агро".
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 26.03.2019 ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Косякевича С.О.
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 01.03.2023 відсторонено арбітражного керуючого Косякевича С.О. від виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Олкар" з покладенням обов`язків останнього на арбітражного керуючого Жмакіну Н.В.
12.05.2025 до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява ліквідатора Жмакіної Н.В. про покладення субсидіарної відповідальності на учасників боржника та його керівні органи, в якій остання просила покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями банкрута на учасників та керівника боржника шляхом стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 в сумі 11 847 950,02 грн, ОСОБА_2 в сумі 11 847 950,02 грн та ОСОБА_5 в сумі 8 878 640,84 грн.
Звертаючись із заявою ліквідатор зазначив, що п. 32, 33 Модельного статуту товариства з обмеженою відповідальністю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2011 №1182 (що діяла у період вчинення спірних дій), загальні збори мають право приймати рішення з будь-якого питання діяльності Товариства, внесеного до порядку денного зборів, згідно із цим Статутом та законодавством.
До компетенції загальних зборів належить, зокрема, прийняття рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності Товариства.
З наявної в матеріалах справи Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 10.05.2025, вбачається, що до грудня 2017 року ТОВ "Олкар" мало у користуванні земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та ведення особистого селянського господарства.
Натомість 29.12.2017, 23.03.2018, 16.05.2018 та 23.07.2018 банкрутом, від імені якого діяла директор ОСОБА_5 , з орендодавцями відповідних земельних ділянок були укладені додаткові угоди про розірвання договорів оренди землі або про заміну сторони правочину; наслідком таких дій керівника товариства є втрата останнім права оренди всім масивом земельних ділянок, які були орендовані для ведення господарської діяльності.
Крім того, арбітражний керуючий Жмакіна Н.В. вказує, що у листопаді 2017 року та у 2018 році банкрутом, від імені якого діяла керівник ОСОБА_5 , на підставі фраудаторних правочинів відчужено більшість ліквідних основних засобів, задіяних у господарській діяльності товариства; ліквідатор вважає, що відповідна ситуація є наслідком неправомірних дій учасників та керівника ТОВ "Олкар".
Так, зокрема, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 25.09.2020 постановлено, зокрема, визнати недійсним договір купівлі-продажу від 09.11.2017р. №09/11, укладений між ТОВ "Олкар" та ТОВ "Агрілайн".
Під час вирішення відповідного спору суд, серед іншого, встановив, що "… ліквідатору Косякевичу С.О. було передано від колишнього ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛКАР" - арбітражного керуючого Жураковської Л.В. серед іншого Акт контрольної перевірки інвентаризації цінностей (інвентаризація проводилась станом на 28 жовтня 2017р.) та Інвентаризаційний опис на 28 жовтня 2017р., згідно яких в наявності у банкрута значились 36 найменувань цінностей на суму 19 472 526,99 грн. (дев`ятнадцять мільйонів чотириста сімдесят дві тисячі п`ятсот двадцять шість грн. 99 коп.), у т.ч.:
бункер приймальний № 25 в кількості 1 од. вартістю 125 000,00 грн.;
дозатор ваговий № 29 в кількості 1 од. вартістю 391 666,66 грн.;
конвеєр перевантажувальний КПП-600 № 28 в кількості 1 од. вартістю 85 833,33 грн.;
машина авт. д/пакування в сітку в кількості 1 од. вартістю 479 166,67 грн.;
машина д/сухої очистки картоплі в кількості 1 од. вартістю 200 000,00 грн.;
пункт приймально - сортувальний в кількості 1 од. вартістю 1 641 666,67 грн.;
скутер-підбирач № 31 в кількості 1 од. вартістю 326 666,67 грн.;
картоплекопальна машина причіпна в кількості 1 од. вартістю 1 274 391,00 грн.;
картоплесажалка Гримме № 12 в кількості 1 од. вартістю 653 750,00 грн.;
комбайн картоплезбиральний Grimme SE 150-60 23 в кількості 1 од. вартістю 1 350 000,00 грн.;
навантажувач TOYOTA 8FG25 № 18 в кількості 1 од. вартістю 350 000,00 грн.;
оприскувач ОПК-200 № 13 в кількості 1 од. вартістю 327 500,00 грн.;
стабілізатор напруги № 19 в кількості 1 од. вартістю 43 045,83 грн.;
цистерна для води № 14 в кількості 1 од. вартістю 105 833,33 грн.
09 листопада 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОЛКАР" (Продавець) в особі директора ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРІЛАЙН" (Покупець) в особі директора ОСОБА_12 був укладений договір № 09/11 купівлі-продажу, за умовами якого Продавець продав, а Покупець купив рухоме майно (Обладнання), вид, кількість, комплектація, ціна та асортимент якого вказані в додатку № 1 до договору.
Загальна вартість Обладнання та загальна сума договору складає 2 865 230,43 грн. (два мільйони вісімсот шістдесят п`ять тисяч двісті тридцять грн. 43 коп.).
Оплата за договором проводиться шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Продавця в строк 15 днів з моменту підписання договору.
Право власності на Обладнання переходить до Покупця з моменту підписання договору та акту прийому-передачі.
Обладнання має бути передано комплектно (у повній комплектації) Продавцем Покупцю за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, село Лоска, вулиця Зарічна, 26, виробничі приміщення Продавця, в наступні терміни: до 05 робочих днів з дати підписання договору.
Додатком до договору № 09/11 купівлі-продажу від 09.11.2017р. є Перелік майна, до якого включено майно, вартість якого встановлена згідно експертної оцінки станом на 30.10.2017р. (грн. (в т.ч. ПДВ)):
переробний комплекс, що складається з: 
бункеру приймального; інвентарний номер 25; вартість - 49 992,56 грн.;
дозатору вагового; інвентарний номер 29; вартість - 145 923,56 грн.;
конвеєру перевантажувального КПП-600; інвентарний номер 28; вартість - 32 875,88 грн.;
машини авт. д/пакування в сітку; інвентарний номер 30; вартість - 187 711,88 грн.;
машини д/сухої очистки картоплі; інвентарний номер 27; вартість - 77 647,31 грн.;
пункту приймально-сортувального; інвентарний номер 26; вартість - 643 556,25 грн.;
скутеру-підбирача; інвентарний номер 31; вартість - 120 870,00 грн.;
картоплекопальна машина причіпна; інвентарний номер 15; вартість - 505 665,00 грн.;
картоплесажалка Гримме; інвентарний номер 12; вартість - 249 772,50 грн.;
комбайн картоплезбиральний Grimme SE 150-60; інвентарний номер 23; вартість - 531 675,00 грн.;
навантажувач TOYOTA 8FG25; інвентарний номер 18; вартість - 134 448,75 грн.;
оприскувач ОПК-200; інвентарний номер 13; вартість - 124 216,88 грн.;
стабілізатор напруги; інвентарний номер 19; вартість - 17 862,75 грн.;
цистерна для води; інвентарний номер 14; вартість - 43 012,13 грн., загальна вартість майна становить 2 865 230,43 грн. (два мільйони вісімсот шістдесят п`ять тисяч двісті тридцять грн. 43 коп.).
За актом прийому-передачі Обладнання від 09.11.2017р. банкрут передав відповідачеві майно, що перелічене у вказаному вище додатку до спірного договору.
Як було вказано вище, ціна 14 одиниць майна, яке є предметом договору купівлі - продажу від 09.11.2017р. № 09/11, укладеного між ТОВ "ОЛКАР" та ТОВ "АГРІЛАЙН", становить 2 865 230,43 грн.
В той же час, залишкова вартість цього майна станом на 28.10.2017р., згідно акту контрольної перевірки інвентаризації цінностей та інвентаризаційного опису, становила 7 354 520,16 грн.
При цьому, залишкова вартість 7 одиниць техніки наданої ТОВ "Олкар" у строкове платне володіння та користування на умовах лізингу, згідно договору фінансового лізингу від 23.11.2016р. № 40/11Л, становила 3 250 000,00 грн.; залишкова вартість інших 7 одиниць техніки та обладнання - 4 104 520,16 грн.
Залишкова вартість 7 одиниць техніки наданої ТОВ "Олкар" у лізинг становила 83,33% від договірної вартості об`єкту лізингу (3 900 000,00 грн.).
По договору купівлі - продажу від 09.11.2017р. № 09/11 ТОВ "ОЛКАР" продало ТОВ "АГРІЛАЙН" 7 одиниць техніки наданої ТОВ "Олкар" у лізинг за ціною 1 258 577,44 грн., що становить 32,27% від договірної вартості об`єкту лізингу (3 900 000,00 грн.).
Зважаючи на те, що вся техніка надана ТОВ "Олкар" у лізинг була виробництва 2016 року, суд вважає, що її продаж в 2017 році за ціною 1 258 577,44 грн. свідчить, що вона була продана за цінами нижчими від ринкових. 
Інші 7 одиниць техніки та обладнання були продані ТОВ "ОЛКАР" по договору купівлі - продажу від 09.11.2017р. № 09/11 за ціною 1 606 652,99 грн., що становить 39,14% від її залишкової вартості (4 104 520,16 грн.), що також свідчить, що вона була продана за цінами нижчими від ринкових. 
Доказів того, що ціна 14 одиниць майна, яке є предметом договору купівлі - продажу від 09.11.2017р. № 09/11, була дійсно визначена згідно експертної оцінки станом на 30.10.2017р. відповідачем надано не було.
При цьому суд враховує, що інвентаризація майна боржника була проведена фактично напередодні укладення договору купівлі - продажу між ТОВ "Олкар" та ТОВ "Агрілайн".
Оскільки зміст актів контрольної перевірки інвентаризації цінностей та інвентаризаційного опису щодо найменування та вартості майна боржника узгоджується з іншими доказами по справі (зокрема, договором фінансового лізингу від 23.11.2016р. № 40/11Л), суд вважає його належним доказом на підтвердження вартості такого майна, відхиливши заперечення відповідача.
Внаслідок відчуження майна за оспорюваним правочином у ТОВ "Олкар" залишилось майна на загальну суму 12 118 006,83 грн. (19 472 526,99 грн. - 7 354 520,16 грн.).
В той же час, на момент укладення цього правочину підтверджена сума заборгованості ТОВ "Олкар" перед кредиторами становила 12 157 435,36 грн., яка складається із 11 432 435,36 грн. (9 527 029,47 грн. боргу + 1 905 405,89 грн. штрафу) боргу перед ТОВ "Інкріс - Агро" та 725 000,00 грн. боргу перед ТОВ "ПРОМАГРОЛІЗИНГ - УКРАЇНА" (довідка від 22.09.2020р. № 414).
Дана обставина свідчить про те, що внаслідок виконання зобов`язання по договору купівлі - продажу від 09.11.2017р. № 09/11 майна боржника стало недостатньо для задоволення вимог кредиторів.
Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ "Олкар" було відчужено за оспорюваним правочином майно, яке було власністю ТОВ "ПРОМАГРОЛІЗИНГ - УКРАЇНА" (пункт приймально-сортувальний ППС-20-60, бункер приймальний БП-600, машину для сухої очистки картоплі МСОК-5 та машину автоматичну для пакування в сітку МАУС-25), що завдало ТОВ "ПРОМАГРОЛІЗИНГ - УКРАЇНА" збитки у вигляді втрати його майна.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що існує вся сукупність умов для визнання договору купівлі - продажу від 09.11.2017р. №09/11 недійсним на підставі ч. 1 ст. 42 КУПБ, а подані ліквідатором на підтвердження таких обставини докази є більш вірогідними, ніж докази, надані на їх спростування.".
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 22.10.2019, зокрема, постановлено:
визнати недійсним правочин (договір), на підставі якого 25.01.2018 ТОВ "Олкар" відчужено на користь ТОВ "ОЛКАР-АГРО" належне банкруту рухоме майно, а саме:
завантажувач телескопічний ЗТ-41;
конвеєр похилий КН-651;
конвеєр телескопічний КТ-41;
стіл перебиральний СПР-10;
транспортерна стрічка 1450-072-40/11-6NZ/4;
автопілот EMD для трактора Case Puma;
крюк BIG-BAG;
ківш для сипучих матеріалів;
навантажувач фронтальний Extreme-2;
пускозарядний пристрій DECA BOOSTER;
радіонавігаційний GPS приймач для встановлення на с/г техніку EZ Guide 250 and AG15 antenna (арт. 92500-00);
транспортерна стрічка 1116-071-40/10-6WZ/3;
ТОВ "ОЛКАР-АГРО" повернути ТОВ "ОЛКАР предмет правочину (договору), а саме: 
завантажувач телескопічний ЗТ-41;
конвеєр похилий КН-651;
конвеєр телескопічний КТ-41;
стіл перебиральний СПР-10;
транспортерна стрічка 1450-072-40/11-6NZ/4;
автопілот EMD для трактора Case Puma;
крюк BIG-BAG;
ківш для сипучих матеріалів;
навантажувач фронтальний Extreme-2;
пускозарядний пристрій DECA BOOSTER;
радіонавігаційний GPS приймач для встановлення на с/г техніку EZ Guide 250 and AG15 antenna (арт. 92500-00);
транспортерна стрічка 1116-071-40/10-6WZ/3.
Під час вирішення відповідного спору суд встановив, серед іншого, що "Головне управління ДФС у Чернігівській області листом від 11.06.2019р. №8353/10/25-01-07-01-12 на запит ліквідатора банкрута - арбітражного керуючого Косякевича С.О. надало наявну інформацію з Єдиного реєстру податкових накладних по ТОВ "ОЛКАР".
Із наданої контролюючим органом інформації вбачається, що 25.01.2018р. ТОВ "ОЛКАР" було складено дванадцять податкових накладних, які були зареєстровані 09.02.2018р. і 20.02.2018р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно цих податкових накладних, у ТОВ "ОЛКАР" виникли податкові зобов`язання по податку на додану вартість у зв`язку з поставкою на користь ТОВ "ОЛКАР - АГРО" наступного рухомого майна:
завантажувач телескопічний ЗТ-41 за ціною 139 140,00 грн. (без ПДВ);
конвеєр похилий КН-651 за ціною 41 220,00 грн. (без ПДВ);
конвеєр телескопічний КТ-41 за ціною 81 180,00 грн. (без ПДВ);
стіл перебиральний СПР-10 за ціною 49 500,00 грн. (без ПДВ);
транспортерна стрічка 1450-072-40/11-6NZ/4 за ціною 42 247,57 грн. (без ПДВ); 
автопілот EMD для трактора Case Puma за ціною 119 428,74 грн. (без ПДВ);
крюк BIG-BAG за ціною 3 231,90 грн. (без ПДВ);
ківш для сипучих матеріалів за ціною 3 708,19 грн. (без ПДВ); 
навантажувач фронтальний Extreme-2 за ціною 24 154,20 грн. (без ПДВ); 
пускозарядний пристрій DECA BOOSTER за ціною 3 615,84 грн. (без ПДВ);
радіонавігаційний GPS приймач для встановлення на с/г техніку EZ Guide 250 and AG15 antenna (арт. 92500-00) за ціною 11 825,14 грн. (без ПДВ);
транспортерна стрічка 1116-071-40/10-6WZ/3 за ціною 25 308,00 грн. (без ПДВ). 
Всього було поставлено 12 одиниць майна на загальну суму 544 559,58 грн. (без ПДВ) - 653 471,50 грн. (з ПДВ).
Ліквідатором було проведено аналіз банківських виписок, наданих АТ "ПриватБанк", АТ "Укргазбанк" та АТ "Креді Агріколь Банк" (том 10, а.с. 77 - 116), за результатами якого встановлено, що грошові кошти від ТОВ "ОЛКАР - АГРО" в рахунок оплати за товар на рахунки ТОВ "ОЛКАР" не надходили.
Під час проведення інвентаризації майна боржника в процедурі розпорядження майном арбітражним керуючим Жураковською Л.В. вищевказане майно виявлено не було (інвентаризаційний опис № 1 на 20 вересня 2018 року товарно - матеріальних цінностей та акт контрольної перевірки інвентаризації цінностей на склад 20 вересня 2018 року (том 2, а.с. 164, 165).
Із наданого ліквідатором переліку відчуженого майна (том 9, а.с. 232) вбачається, що його було придбано банкрутом протягом 2016 - 2017 років за ціною 3 065 427,34 грн. (з ПДВ).
… відомості із податкових накладних, внесених до Єдиного реєстру податкових накладних, дають можливість встановити, що 25.01.2018р. ТОВ "ОЛКАР" вчинило правочин щодо відчуження на користь ТОВ "ОЛКАР - АГРО" рухомого майна за цінами нижчими від ринкових.
При цьому, внаслідок виконання зобов`язання майна боржника стало недостатньо для задоволення вимог кредиторів, адже загальна сума грошових вимог кредиторів становить 16 377 324,50 грн., а за результатами інвентаризації майна боржника було виявлено дебіторську заборгованість в сумі 10 469 800,00 грн. та п`ять об`єктів нерухомості вартістю 4 101 635,79 грн. (три з яких вартістю 3 034 416,00 грн. були передані в іпотеку ОСОБА_6 і не могли бути використані для погашення вимог конкурсних кредиторів). Отже, даний правочин завдав збитків кредиторам, які могли б задовольнити свої вимоги за рахунок реалізації відчуженого боржником майна.
Оскільки даний правочин був вчинений боржником менше ніж за рік до відкриття провадження у справі про банкрутство, існує вся сукупність підстав для визнання його недійсним на підставі ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства із застосуванням наслідків передбачених цією нормою.".
Таким чином, під час вирішення відповідних спорів суд встановив ті факти, що внаслідок укладення та виконання спірних правочинів майна боржника стало недостатньо для задоволення вимог кредиторів.
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19.09.2019, зокрема, постановлено:
визнати недійсним односторонній правочин, вчинений ОСОБА_6 шляхом оформлення права власності на:
- ремонтну майстерню, площа - 432,4 м2, АДРЕСА_1 (рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45838168 від 06.03.2019р. 11:58:31), реєстраційний номер 593076774249,
- кузню, площа - 76,8 м2, АДРЕСА_1 (рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45838399 від 06.03.2019р. 12:04:26), реєстраційний номер 592364174249,
- гараж тракторної бригади, площа - 512,6 м2, АДРЕСА_1 (рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45837847 від 06.03.2019р. 11:51:31), реєстраційний номер 592556974249;
Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про право власності № 30583825 від 01.03.2019р. 15:55:19, № 30584035 від 01.03.2019р. 16:00:31, № 30583576 від 01.03.2019р. 15:40:24.
Вирішуючи відповідний спір, суд, серед іншого, встановив, що "08 грудня 2017 року між ОСОБА_6 (Іпотекодержателем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Олкар" в особі директора ОСОБА_5 (Іпотекодавцем) був укладений Іпотечний договір згідно умов якого іпотекою забезпечується виконання зобов`язань Іпотекодавця по договору позики від 08.12.2017р., що укладений між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем, за умовами якого Іпотекодавець зобов`язаний повернути Іпотекодержателю позику в розмірі 2 800 000,00 грн. (що є еквівалентом 100 000,00 доларів США, за середнім комерційним курсом банків міста Чернігова станом на 08.12.2017р.) до 08 грудня 2018 року.
Предметом іпотеки є:
- гараж тракторної бригади, загальною площею 512,6 м2, що розташований в АДРЕСА_1 ;
- ремонтна майстерня, загальною площею 432,4 м2, що розташована в АДРЕСА_1 ;
- кузня, загальною площею 76,8 м2, що розташована в АДРЕСА_1 .
Предмет іпотеки є власністю Іпотекодавця.
Пунктом 5.2 Іпотечного договору передбачено, що Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог Іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.
Даний Іпотечний договір був посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Дремлюгою Ю.О. 08 грудня 2017 року та зареєстрований в реєстрі за № 1248.
20 січня 2018 року між ОСОБА_6 (Іпотекодержателем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Олкар" в особі директора ОСОБА_5 (Іпотекодавцем) був укладений договір про внесення змін до Іпотечного договору від 08.12.2017р.
Згідно внесених змін іпотекою забезпечується виконання зобов`язань Іпотекодавця по договору позики від 08.12.2017р., що укладений між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем, за умовами якого Іпотекодавець зобов`язаний повернути Іпотекодержателю позику в розмірі 2 800 000,00 грн. (що є еквівалентом 100 000,00 доларів США, за середнім комерційним курсом банків міста Чернігова станом на 08.12.2017р.) до 22 січня 2018 року.
Також сторони Іпотечного договору внесли зміни до п. 5.3 договору та встановили, що у разі невиконання умов цього договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення зобов`язання забезпеченого іпотекою, у строк, що не перевищує 30 календарних днів, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом зазначеного строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення або якщо Іпотекодавець у разі неможливості виконання зобов`язання та усунення порушень, зазначених у письмовій вимозі, раніше строку, вказаного в письмовій вимозі, надасть згоду на реєстрацію права власності на предмет іпотеки на Іпотекодержателя Іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, а саме: реєстрацією права власності на предмет іпотеки.
За домовленістю сторін у разі невиконання Іпотекодавцем зобов`язання, забезпеченого іпотекою, цей договір передбачає передачу права власності на предмет іпотеки Іпотекодержателю та є правовою підставою для реєстрації права власності на предмет іпотеки.
Договір про внесення змін до Іпотечного договору був посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Дремлюгою Ю.О. 20 січня 2018 року та зареєстрований в реєстрі за № 37.
Відомості про передачу нерухомого майна в іпотеку були внесені 08.12.2017р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про що свідчить надана ліквідатором Інформаційна довідка від 02.09.2018р. № 136262794.
В постанові Господарського суду Чернігівської області від 20.11.2018р. по даній справі вказано, що на підставі наказу від 01.08.2018р. №1/927/531/18/18-ін. арбітражним керуючим Жураковською Л.В. була проведена інвентаризація майна боржника.
Згідно інвентаризаційного опису № 1 на 20 вересня 2018р. товарно-матеріальних цінностей (том 2, а.с. - 164) в ході інвентаризації були виявлені належні боржнику об`єкти нерухомості вартістю 4 101 635,79 грн. (знос 389 200,00 грн.), а саме:
гараж тракторної бригади вартістю 1 522 255,00 грн.;
господарське приміщення вартістю 995 650,79 грн.;
прохідна тракторної бригади вартістю 71 569,00 грн.;
ремонтна майстерня вартістю 1 284 090,00 грн.;
кузня вартістю 228 071,00 грн.
Аналогічні дані відображені в акті контрольної перевірки інвентаризації цінностей на склад 20 вересня 2018р. (том 2, а.с. - 165).
Як вбачається з наданих ліквідатором Інформаційних довідок від 09.04.2019р. №162863690, №162865151, №162866483, державним реєстратором Чернігівської районної державної адміністрації Ананком К.В. була проведена державна реєстрація права власності ОСОБА_6 на наступне нерухоме майно:
- ремонтну майстерню, площа - 432,4 м2, Чернігівська обл., Сосницький р-он, с. Шаболтасівка, вулиця Перевертуна, 1б (рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45838168 від 06.03.2019р. 11:58:31), реєстраційний номер 593076774249, запис про право власності № 30583825 від 01.03.2019р. 15:55:19;
- кузню, площа - 76,8 м2, АДРЕСА_1 (рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45838399 від 06.03.2019р. 12:04:26), реєстраційний номер 592364174249, запис про право власності № 30584035 від 01.03.2019р. 16:00:31;
- гараж тракторної бригади, площа - 512,6 м2, АДРЕСА_1 (рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45837847 від 06.03.2019р. 11:51:31), реєстраційний номер 592556974249, запис про право власності № 30583576 від 01.03.2019р. 15:40:24.
Підставою виникнення права власності зазначені: Іпотечний договір від 08.12.2017р. нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дремлюгою Ю.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1248, договір про внесення змін до Іпотечного договору від 20.01.2018р. нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дремлюгою Ю.О. та зареєстрований в реєстрі за №37, повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки ОСОБА_6 від 13.03.2018р.
Під час вчинення ОСОБА_6 одностороннього правочину з переходу права власності від ТОВ "Олкар" на ремонтну майстерню, кузню та гараж тракторної бригади, ОСОБА_6 порушено приписи ст. 38, 42, 49 Закону про банкрутство, що є підставою для визнання його недійсним у відповідності до ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.
Відповідні дії ОСОБА_6 призвели до порушення законних інтересів кредиторів і як наслідок - продаж відповідного майна в порядку, передбаченому Законом про банкрутство, з можливістю включення відповідних коштів, що є різницею між ціною продажу на аукціоні та вимогами іпотекодержателя, до ліквідаційної маси з метою погашення вимог кредиторів, став неможливим.".
Задовольняючи заяву ліквідатора про визнання недійсним одностороннього правочину, вчиненого ОСОБА_6 шляхом оформлення права власності на нерухоме майно, суд дійшов висновку, що під час його вчинення ОСОБА_6 було порушено приписи ст. 38, 42, 49 Закону про банкрутство, що є підставою для визнання правочину недійсним у відповідності до ст. 203, 215 ЦК України.
Відповідні дії ОСОБА_6 призвели до порушення законних інтересів кредиторів і як наслідок - продаж відповідного майна в порядку, передбаченому Законом про банкрутство, з можливістю включення відповідних коштів, що є різницею між ціною продажу на аукціоні та вимогами іпотекодержателя, до ліквідаційної маси з метою погашення вимог кредиторів, став неможливим.
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 05.05.2020, серед іншого, ухвалено:
позовну заяву ТОВ "Олкар" до ТОВ "АГРОАЛЬЯНС - 2009" про витребування нерухомого майна та визнання права власності на нього задовольнити;
витребувати у ТОВ "АГРОАЛЬЯНС-2009" на користь ТОВ "Олкар" нерухоме майно, а саме: 
- ремонтну майстерню, площа - 432,4 м2, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 593076774249,
- гараж тракторної бригади, площа - 512,6 м2, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 592556974249,
- кузню, площа - 76,8 м2, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 592364174249;
визнати право власності ТОВ "Олкар" на нерухоме майно, а саме:
- ремонтну майстерню, площа - 432,4 м2, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 593076774249,
- гараж тракторної бригади, площа - 512,6 м2, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 592556974249,
- кузню, площа - 76,8 м2, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 592364174249.
Під час вирішення відповідного спору суд, зокрема, встановив, що "… загальними зборами учасників ТОВ "АГРОАЛЬЯНС - 2009" 28.08.2019р. було прийнято рішення (протокол № 2-2019):
збільшити статутний капітал товариства на 591 299,00 грн., з яких 561 734,00 грн. за рахунок додаткового майнового внеску учасника товариства ОСОБА_6 , а решта в розмірі 29 565,00 грн. - за рахунок додаткового грошового внеску учасника товариства ОСОБА_7 ;
встановити статутний капітал товариства в розмірі 592 299,00 грн. за рахунок майна: гаражу тракторної бригади, загальною площею 512,6 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; кузні, загальною площею 76,8 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та ремонтної майстерні, загальною площею 432,4 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
затвердити наступні розміри часток учасників товариства: ОСОБА_7 - 29 615,00 грн,, що еквівалентно 5% статутного капіталу товариства; ОСОБА_6 - 562 684,00 грн,, що еквівалентно 95% статутного капіталу товариства. 
В цей же день, 28.08.2019р., на виконання вищевказаного рішення загальних зборів учасників ТОВ "АГРОАЛЬЯНС - 2009", ОСОБА_6 передав у власність ТОВ "АГРОАЛЬЯНС - 2009" спірне нерухоме майно, що підтверджується нотаріально посвідченим актом прийому - передачі негрошового внеску у статутний капітал від 28.08.2019р. № 1-2019. 
06 вересня 2019 року право власності ТОВ "АГРОАЛЬЯНС - 2009" було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідними витягами. …
Під час розгляду даної справи було встановлено, що: до 01.03.2019р. власником спірного майна був позивач (банкрут); 01.03.2019р. право власності на спірне майно було зареєстровано за ОСОБА_6 внаслідок вчинення ним одностороннього правочину (звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку); у подальшому спірне майно було відчужене 28.08.2019р. ОСОБА_6 шляхом передачі у власність ТОВ "АГРОАЛЬЯНС - 2009" в якості негрошового внеску у статутний капітал товариства; 06.09.2019р. право власності на спірне майно було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ "АГРОАЛЬЯНС - 2009"; 19.09.2019р. односторонній правочин, вчинений ОСОБА_6 шляхом оформлення права власності на спірне майно, був визнаний недійсним в судовому порядку.
Оскільки … фактична передача у власність відповідача спірного нерухомого майна відбулась під час розгляду Господарським судом Чернігівської області заяви ліквідатора банкрута Косякевича С.О. від 22.04.2019р. № 02-36/152 до ОСОБА_6 про визнання недійсним правочину з переходу права власності на предмет іпотеки за іпотечним договором і до ухвалення судового рішення за результатами вирішення спору, суд дійшов висновку, що відповідач являється недобросовісним набувачем, оскільки він (в особі вищого органу товариства) міг знати, що ОСОБА_6 не має права відчужувати майно.".
Таким чином, під час вирішення відповідного спору був встановлений факт незаконного набуття ТОВ "Агроальянс-2009" відповідних об`єктів нерухомості; надалі вказане майно було повернуто у власність банкрута та реалізоване.
За наслідками розгляду заявлених арбітражним керуючим вимог рішенням Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2025 року заяву ліквідатора ТОВ "Олкар" арбітражного керуючого Жмакіної Н.В. про покладення субсидіарної відповідальності на учасників боржника та його керівні органи задоволено частково, присуджено до стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ "Олкар" 8 878 640 грн 84 коп.; у задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду в частині відмови у задоволенні позову мотивовано недоведеністю ліквідатором належними засобами доказування факт банкрутства боржника з вини його засновників, зокрема, внаслідок прийняття ними обов`язкових для боржника вказівок (рішень).
Ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Жмакіна Н.В. з даним рішенням в частині відмови в задоволенні вимог про покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не погоджується та в поданій апеляційній скарзі посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права. 
За твердженнями арбітражного керуючого, бездіяльність учасників ТОВ "Олкар" ОСОБА_1 та ОСОБА_2 призвела до неплатоспроможності товариства, оскільки вони мали здійснювати належний контроль за діяльністю товариства та вживати своєчасних заходів щодо запобігання його банкрутству у відповідності до ст. 211 ГК України. 
Оскільки доводи та вимоги скаржника фактично зводяться до незгоди з рішення в частині відмови в задоволенні вимог про покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , то у відповідності до ст. 269 ГПК України рішення суду першої інстанції переглядається лише в цій частині.
В іншій частині оскаржуване рішення місцевого суду не переглядається.
Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення вказаного рішення в оскаржуваній частині, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не вбачає підстав для її скасування з огляду на наступне.
Відповідно до абзацу першого частини другої статті 61 КУзПБ під час здійснення своїх повноважень ліквідатор (а згідно зі змінами, внесеними Законом від 20.03.2023 №2971-ІХ, також і кредитор) має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.
У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом (абзаци другий, третій частини другої статті 61 КУзПБ).
Отже, субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який за заявою ліквідатора (кредитора) покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності.
Метою субсидіарної відповідальності як інституту є створення для кредиторів в межах справи про банкрутство додаткових гарантій захисту їх прав та законних інтересів та недопущення використання юридичної особи як інструменту безпідставного збагачення за чужий рахунок, відтак забезпечення стабільності функціонування ринку та фінансової дисципліни.
Юридичним механізмом досягнення такої мети та недопущення використання юридичної особи як інструменту безпідставного збагачення за чужий рахунок є притягнення винних осіб у доведенні боржника до банкрутства, які використовували таку особу як прикриття ("вуаль") для досягнення своїх цілей (отримання доходів, матеріальної вигоди, зокрема через зловживання правом тощо), до додаткової (субсидіарної) відповідальності і стягнення на користь кредиторів непогашених у ліквідаційній процедурі кредиторських вимог.
Також суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 19.06.2024 у постанові №906/1155/20(906/1113/21), стосовно того, що за загальним правилом, визначеним частинами першою - третьою статті 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями; юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном; учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, установлених установчими документами та законом.
До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом (частина друга статті 191 ЦК України).
Водночас відкриття провадження у справі про банкрутство є початком особливого правового регулювання відносин (між боржником та його кредиторами, між боржником та третіми особами), системою загальних та спеціальних охоронних норм законодавства, взаємодія та мета яких визначається принципами та нормами, що становлять зміст КУзПБ.
Так, у судовій процедурі ліквідації боржника питання єдиного майнового комплексу боржника регулюється нормами КУзПБ про ліквідаційну масу, до складу якої входять усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси (частина перша статті 62 КУзПБ).
Порядок формування і використання ліквідаційної маси встановлено статтями 61- 65 КУзПБ та спрямовано на задоволення вимог кредиторів.
У справі про банкрутство субсидіарна відповідальність має деліктну природу та узгоджується із частиною першою статті 1166 ЦК України, якою встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Тобто недостатність майна юридичної особи, яка перебуває в судовій процедурі ліквідації, за умови доведення боржника до банкрутства, поповнюється за рахунок задоволення права вимоги про відшкодування шкоди до осіб, дії / бездіяльність яких кваліфікуються судом як доведення до банкрутства.
Потерпілою особою в такому випадку є банкрут, щодо якого відкрито ліквідаційну процедуру.
Саме банкрут, від імені якого діє ліквідатор (арбітражний керуючий), у порядку, визначеному статтею 61 КУзПБ, звертається з вимогою до третіх осіб, з вини яких настало банкрутство боржника.
При цьому визначена в абзаці першому статті 61 КУзПБ дискреція ліквідатора у питанні покладення субсидіарної відповідальності має застосовуватися з урахуванням принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі, невід`ємним критерієм дотримання якого з огляду на положення частини другої статті 61 КУзПБ є вирішення питання про покладення на винних осіб субсидіарної відповідальності за доведення боржника до банкрутства (такий висновок узгоджується зі сталою правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №924/669/17, від 07.10.2021 у справі №914/3812/15, від 14.09.2023 у справі №908/2414/21, від 15.02.2024 у справі №908/2538/22, від 14.03.2024 у справі №34/5005/4591/2012 тощо).
Визначене нормами частини другої статті 61 КУзПБ правопорушення, за вчинення якого покладається такий вид цивільної відповідальності як субсидіарна, має співвідноситися із наявністю відповідно до закону необхідних умов (елементів), які є підставою для застосування цього виду відповідальності.
Такими елементами є об`єкт та суб`єкт правопорушення, а також об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення.
Щодо об`єкта правопорушення, то суд зазначає, що ним є ті майнові права боржника та кредиторів, вимоги яких визнані у справі про банкрутство, що порушені у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства, та відновлення яких відбувається відшкодуванням шкоди у межах покладення субсидіарної відповідальності за правилами частини другої статті 61 КУзПБ.
Наведені висновки щодо об`єкта правопорушення зумовлюють необхідність сформулювати висновки щодо суб`єктів права вимоги та характеру звернення (позову) про покладення субсидіарної відповідальності боржника у справі про банкрутство.
Кредитори боржника можуть мати похідний інтерес у стягненні коштів з третіх осіб, винних боржнику, в тому числі у стягненні неповернутих боржнику позик, кредитів, збитків, завданих боржнику третіми особами, тощо, якщо несплата цих коштів спричиняє несплату коштів боржником кредитору. Цей інтерес полягає у переведенні майна боржника у вигляді його прав вимоги у більш ліквідну форму - грошову. При цьому кредитори боржника не набувають власних прав вимоги до третіх осіб, винних боржнику; похідний інтерес кредиторів полягає у стягненні коштів на користь боржника - юридичної особи, а не на користь кредиторів, учасників (акціонерів) юридичної особи - боржника.
Зазначений похідний інтерес задовольняється через різні правові інститути, зокрема у справі про банкрутство через інститут субсидіарної відповідальності. Так, ліквідатор (а згідно із змінами, внесеними Законом від 20.03.2023 №2971-IX, також і кредитор) має право вчинити дії щодо переведення вимог банкрута у ліквідну (грошову) форму.
Для цього ліквідатор і кредитор можуть звернутися до третьої особи, яка має заборгованість перед банкрутом (зокрема щодо відшкодування завданих банкруту збитків) з вимогою про сплату коштів, а ліквідатор також має альтернативу наведеному та може продати право вимоги на аукціоні з особливостями, встановленими статтею 82 КУзПБ. В обох цих випадках майно банкрута у вигляді права вимоги замінюється ліквідним майном-коштами, за рахунок яких задовольняються вимоги кредиторів у черговості, встановленій статтею 64 зазначеного Кодексу.
У цих висновках суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, сформульованої в постанові від 28.09.2021 у справі №761/45721/16-ц (провадження №14-122цс20) (пункти 72, 73, 78).
Суб`єкт (суб`єкти) правопорушення визначені законом, зокрема ними є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника.
Об`єктивну сторону правопорушення становлять дії / бездіяльність відповідних суб`єктів, прийняття ними рішень, надання вказівок на вчинення дій або на утримання від них, що призвели до відсутності у боржника майнових активів для задоволення вимог кредиторів або до відсутності інформації про такі активи, що виключає можливість дослідження активу та його оцінки, тобто які окремо або у своїй сукупності спричинили неплатоспроможність боржника та, відповідно, вказують (свідчать) про доведення конкретними особами боржника до банкрутства.
Щодо змісту правопорушення з доведення до банкрутства, то окрім вже визначеного слід виходити зі змісту, визначеного ч. 3 статті 215 ГК України.
Водночас такий зміст не обмежується вичерпним переліком дій / бездіяльності суб`єктів правопорушення, а їх характер саме як протиправний оцінюється за відповідними правовими та економічними показниками.
Зокрема, доведення до банкрутства можуть спричинити дії з відчуження майна за заниженими цінами, придбання майна за завищеними цінами, надання послуг за цінами, нижчими за ринкові, здійснення невиправдано ризикових чи невигідних операцій тощо. Неправомірні дії чи бездіяльність, завдання ними шкоди боржнику та виявлення її розміру можуть не збігатися у часі. Наприклад, окремі неправомірні дії чи бездіяльність або сукупність таких дій чи бездіяльності можуть мати наслідком втрату ліквідності юридичною особою в майбутньому (див. також mutatis mutandis постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі №761/45721/16-ц (провадження №14-122цс20) (пункт 66), від 25.05.2021 у справі №910/11027/18 (провадження №12-185гс19, пункт 7.56)).
Тобто зміст відповідного делікту становлять умисні і цілеспрямовані дії / бездіяльність, результатом яких є банкрутство юридичної особи та шкода, завдана приватним і суспільним інтересам.
За змістом частини другої статті 61 КзПБ вказані умисні дії/бездіяльність та їх результат узагальнено іменуються доведенням до банкрутства, що і дає назву цьому делікту. При цьому винні особи хоча і не є стороною боргових зобов`язань, але їх поведінка перебуває в причинно-наслідковому зв`язку зі шкодою у вигляді непогашених вимог кредиторів.
Щодо суб`єктивної сторони правопорушення, то її становить ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (вини суб`єкта правопорушення).
У наведених висновках суд звертається до сталої правової позиції Верховного Суду в питанні складу правопорушення, за яке покладається субсидіарна відповідальність у справі про банкрутство, що сформульована та викладена у постановах від 30.01.2018 у справі №923/862/15, 30.01.2018 у справі №923/862/15, від 28.08.2018 у справі №927/1099/13, від 18.10.2018 у справі №923/1297/14, від 05.02.2019 у справі №923/1432/15, від 03.09.2019 у справі №923/1494/15, від 10.03.2020 у справі №902/318/16, від 10.12.2020 у справі №922/1067/17 та від 10.06.2021 у справі №5023/2837/11, від 24.01.2023 у справі №917/1500/18 (917/1932/20) тощо.
Однією з обов`язкових передумов субсидіарної відповідальності є її розмір, що визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.
Саме наявність цієї негативної різниці (перевищення суми кредиторських вимог над вартістю ліквідаційної маси) і обумовлює підстави для покладення субсидіарної відповідальності.
Враховуючи, що ліквідаційна маса (її вартість) є одним із визначальних показників для обчислення розміру субсидіарної відповідальності, суд з огляду на регламентований КУзПБ порядок та етапи формування ліквідаційної маси, зміни, яких вона зазнає під час ліквідаційної процедури, зазначає, що передумови для покладення субсидіарної відповідальності встановлюються насамперед на підставі фінансово-економічних показників боржника, порядок аналізу, дослідження та оцінки яких прямо визначений КУзПБ.
Цей порядок передбачає, що:
- арбітражний керуючий зобов`язаний проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника, та становища на ринках боржника і подавати результати такого аналізу до господарського суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію (пункт 3 частини другої статті 12 КУзПБ);
- господарський суд в ухвалі про відкриття провадження у справі може зобов`язати боржника провести аудит; якщо боржник не має для цього коштів, господарський суд може призначити проведення аудиту за рахунок кредитора (кредиторів) за його (їхньою) згодою (частина десята статті 39 цього Кодексу);
- розпорядник майна зобов`язаний проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника, становища на ринках боржника; виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства (частина третя статті 44 КУзПБ);
- ліквідатор з дня свого призначення проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута, аналізує фінансовий стан банкрута, формує ліквідаційну масу (а відповідно до змін, внесених Законом України від 13.07.2023 №3249-IX, також складає висновок про наявність або відсутність ознак доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій під час провадження у справі про банкрутство за результатом його проведення).
Аналіз фінансового стану банкрута має відповідати вимогам Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.01.2006 №14 (далі - Методичні рекомендації), оскільки ці рекомендації розроблено з метою визначення однозначних підходів під час аналізу фінансово-господарського стану підприємств щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства; своєчасного виявлення формування незадовільної структури балансу для вжиття заходів щодо запобігання банкрутству підприємств, а також виявлення резервів підвищення ефективності виробництва та відновлення платоспроможності підприємств шляхом їх санації.
Керуючись наведеними положеннями Кодексу щодо обов`язків арбітражного керуючого під час проведення процедури банкрутства та щодо етапів, умов та підстав для здійснення оцінки фінансово-господарського стану боржника, суд дійшов до висновку, що відповідні дії арбітражного керуючого (розпорядника майна, ліквідатора) є передумовами у дослідженні та виявленні підстав для порушення питання про покладення субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство.
Тобто відповідна діяльність з виявлення передумов для субсидіарної відповідальності розпочинається з введенням процедури розпорядження майном боржника у справі про банкрутство. Тому відповідний звіт / висновок арбітражного керуючого, яким зафіксоване правопорушення (з доведення до банкрутства) та який складений з урахуванням вимог Методичних рекомендацій, є доказом та підставою для вимог про покладення субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство, а отже, складовою доказової бази (джерелом) на підтвердження об`єктивної сторони відповідного правопорушення.
Отже, висновок щодо передумов для субсидіарної відповідальності формується у звіті ліквідатора за результатами здійснення ним аналізу фінансового стану банкрута, а згідно зі змінами, внесеними Законом від 13.07.2023 №3249-IX, у складеному відповідно до Методичних рекомендацій висновку за результатами здійснення аналізу фінансового стану банкрута (про наявність чи відсутність ознак доведення до банкрутства; абзац п`ятий частини першої статті 61 КУзПБ).
За змістом частини другої статті 61 КУзПБ законодавець визначив розмір субсидіарної відповідальності як різницю між двома показниками (сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою), яка свідчить про недостатність майна боржника для задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство.
Щодо суми вимог кредиторів, то на стадії ліквідації цей показник, як правило, є остаточним та визначається на підставі ухвали, постановленої за результатами попереднього засідання, в якій, зокрема, зазначаються розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів (частина друга статті 47 КУзПБ).
Водночас допускається корегування зазначеного показника в процедурі ліквідації за рахунок визнаних судом вимог поточного кредитора (частини третя, п`ята статті 59 та частина четверта статті 60 КУзПБ), а також вимог кредиторів, які заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, та були розглянуті судом в процедурі ліквідації (частина четверта статті 45 цього Кодексу).
Що ж до такого показника як ліквідаційна маса, то суд зазначає, що законодавець визначив у положеннях КУзПБ об`єктивні обставини та процеси, за яких ліквідаційна маса боржника змінюється з початку її формування і до отримання коштів від продажу відповідних активів у її складі.
Так, розмір (вартість) ліквідаційної маси в ході процедури ліквідації боржника зазнає змін, враховуючи, що:
- балансова вартість ліквідаційної маси, що визначається за результатами інвентаризації (пункт 5 частини другої статті 12, частина перша статті 61 КУзПБ), оціночна вартість (частина перша статті 63 КУзПБ) та вартість її реалізації / продажу (розділ V КУзПБ) можуть (як правило) відрізняються;
- склад ліквідаційної маси (відповідно, і її розмір) під час здійснення ліквідатором відповідних повноважень і обов`язків у ліквідаційній процедурі може змінюватись за рахунок включення до нього: грошових сум (майна), повернених третіми особами на вимогу ліквідатора щодо сум дебіторської заборгованості, за наслідками визнання недійсними правочинів (договорів) боржника та вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що перебуває у третіх осіб (частина друга статті 42, частина перша статті 61 КУзПБ); сум, стягнених ліквідатором із суб`єктів субсидіарної відповідальності (абзац третій частини другої статті 61 КУзПБ).
Що ж до вартості ліквідаційної маси з метою визначення розміру субсидіарної відповідальності, то, враховуючи правову природу цієї відповідальності, її розмір має визначатися за правилами встановлення розміру шкоди, заподіяної майну потерпілого незаконними діями, у деліктних правовідносинах: як різниця між сумою вимог до боржника згідно з реєстром вимог кредиторів та сумою коштів, отриманою за фактом продажу майна в процедурі ліквідації.
У цьому висновку суд вірно звернувся до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, сформульованої в постанові від 28.09.2021 у справі №761/45721/16-ц (провадження №14-122цс20), відповідно до якої за правовою природою відповідальність третіх осіб, передбачена частиною другою статті 61 КУзПБ, є відповідальністю порушника за збитки, завдані банкруту (стаття 22 ЦК України, пункт 80).
Отже, буквальне прочитання абзаців першого та другого частини другої статті 61 КУзПБ ("розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою", "у разі недостатності майна боржника") є підставою для висновку, що розмір субсидіарної відповідальності, який дає право ініціювати спір про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство та підлягає стягненню із суб`єктів такої відповідальності, визначається в той момент, коли ліквідатор за результатами здійснення судових проваджень у процедурі банкрутства боржника остаточно визначив вартість ліквідаційної маси в грошовому еквіваленті за фактом продажу в процедурі ліквідації включених до її складу активів та здійснив за рахунок отриманих від продажу коштів розрахунок із визнаними у справі кредиторами.
Тож сума вимог кредиторів, яка підлягає погашенню за правилами статті 64 КУзПБ, однак залишилась непогашеною в процедурі банкрутства за правилами цієї статті через недостатність майна банкрута, і є розміром субсидіарної відповідальності.
Таким чином, право ліквідатора подати заяву про покладення субсидіарної відповідальності виникає не раніше ніж після завершення реалізації об`єктів, включених до ліквідаційної маси банкрута, та розрахунків з кредиторами на підставі проведення такої реалізації у ліквідаційній процедурі.
Аналогічний порядок покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника втілено в актуальній правовій позиції, сформульованій Верховним Судом у постановах від 10.06.2020 у справі №911/3513/16, від 17.06.2020 у справі №923/590/18, від 14.07.2020 у справі №904/6379/16, від 24.02.2021 у справі №902/1129/15(902/579/20) та від 07.11.2023 у справі №908/3468/13.
Такий підхід у покладенні субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство узгоджується як з повноваженнями ліквідатора, порядком проведення відповідних дій у ліквідаційній процедурі, так і з правами суб`єктів субсидіарної відповідальності відповідати за зобов`язаннями боржника у межах об`єктивного розміру цієї відповідальності, що відповідає правовій природі субсидіарної відповідальності саме як додаткової.
Наведений підхід у покладенні субсидіарної відповідальності та у визначенні ліквідаційної маси для обчислення розміру такої відповідальності є правильним та зумовлює висновок, згідно з яким передчасне звернення з вимогами про покладення субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство - до здійснення задоволення вимог кредиторів за рахунок коштів, отриманих за наслідками реалізації всіх виявлених у боржника активів, з встановленням факту недостатності майна, виключає розгляд, дослідження, оцінку та встановлення осіб, винних у правопорушенні з доведення боржника до банкрутства, тобто виключає визначення суб`єктів та суб`єктивної сторони відповідного правопорушення.
Отже, до завершення погашення визнаних у справі вимог кредиторів за рахунок коштів, отриманих від продажу включених до складу ліквідаційної маси активів боржника, зі встановленням за результатами погашення недостатності майна боржника для задоволення таких вимог заява ліквідатора / кредитора з вимогами про покладення субсидіарної відповідальності та стягнення з винних осіб суми субсидіарної відповідальності не може бути подана, а в разі її подання відповідні вимоги не підлягають задоволенню судом.
Згідно наявного в матеріалах справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Олкар" зареєстроване в якості суб`єкта господарювання 05.08.2015, про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесені відомості за №10641020000012081; засновниками (учасниками) товариства є: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; керівником товариства з 05.08.2015, тобто з дня державної реєстрації юридичної особи, значиться ОСОБА_5 .
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2019 ухвалено: 
заяву ліквідатора ТОВ "Олкар" арбітражного керуючого Косякевича С.О. до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про покладення субсидіарної відповідальності на учасників боржника та його керівні органи задовольнити частково;
стягнути з ОСОБА_5 на користь ТОВ "Олкар" 2 969 309 грн 18 коп; 
у задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_5 на користь ТОВ "Олкар" 13 423 568 грн 19 коп. відмовити;
у задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Олкар" 16 392 877 грн 37 коп. відмовити;
у задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Олкар" 16 392 877 грн 37 коп. відмовити.
Вирішуючи відповідний спір, суд встановив, що "… ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 30.07.2018р. відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛКАР"; визнано безспірні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКРІС - АГРО" в розмірі 9 527 029,47 грн. заборгованості та 17 620,00 грн. судового збору.
Крім того, під час провадження у справі про банкрутство до Господарського суду Чернігівської області із заявами про визнання кредиторських вимог до боржника звернулись:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНКРІС - АГРО" в сумі 5 366 849,04 грн. та 3 524,00 грн. судового збору (том 2, а.с. 5 - 41);
в обґрунтування поданої заяви кредитор посилався на рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.02.2018р. по справі №927/1159/17, а також на договір поставки №13-Ш на умовах товарного кредиту від 27.03.2017р., на підставі якого боржникові був поставлений товар на загальну суму 9 527 029,47 грн., проте грошові кошти товариством сплачені не були;
як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Чернігівської області від 27.02.2018р. по справі №927/1159/17 присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛКАР" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКРІС - АГРО" 9 527 029,47 грн. заборгованості, 1 905 405,89 грн. штрафу, 926 073,47 грн. 28 % річних, 319 783,96 грн. нарахованого на суму боргу індексу інфляції, 78 571,65 грн. відсотків за користування кредитом, 516 240,27 грн. втрат курсових коливань та 199 096,57 грн. судового збору;
Головне управління ДФС у Чернігівській області в сумі 38 588,82 грн. та 3 524,00 грн. судового збору та в сумі 13 326,16 грн. та 3 842,00 грн. судового збору (том 2, а.с. 52 - 80; том 5, а.с. 54 - 78);
в обґрунтування заявлених кредиторських вимог заявник посилався на невиконання банкрутом зобов`язань по сплаті податків та зборів;
підставами виникнення податкового боргу є: звіти за 10 - 12 місяці 2017р., за 1 - 2 місяці 2018р., податкове повідомлення-рішення від 06.02.2018р. №0009931204, прийняте на підставі акту від 23.01.2018р. №25/25-01-12-04-39 камеральної перевірки дотримання строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкове повідомлення-рішення від 26.02.2018р. №0018291204, прийняте на підставі акту від 12.02.2018р. №36/25-01-12-04-24 камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток та податкове повідомлення-рішення від 28.03.2018р. №0028111204, прийняте на підставі акту від 13.03.2018р. №456/25-01-12-04-39 камеральної перевірки дотримання строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;
Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМАГРОЛІЗИНГ - УКРАЇНА" в сумі 1 416 665,36 грн. та 3 524,00 грн. судового збору (том 2, а.с. 83 - 134);
в обґрунтування поданої заяви кредитор посилався на рішення Господарського суду Чернігівської області від 28.02.2018р. по справі №927/37/18, а також на договір фінансового лізингу №40/11л від 23.11.2016р.;
як вбачається з матеріалів справи, за умовами вказаного вище договору фінансового лізингу боржнику (Лізингоодержувачу) на умовах лізингу у строкове платне користування та користування з правом викупу було передано майно, а саме:
пункт приймально-сортувальний ППС-20-60 вартістю 1 970 000,00 грн., у т.ч. 328 333,33 грн. ПДВ;
бункер приймальний БП-600 вартістю 150 000,00 грн., у т.ч. 25 000,00 грн. ПДВ;
машина для сухої очистки картоплі МСОК-5 вартістю 240 000,00 грн., у т.ч. 40 000,00 грн. ПДВ;
конвеєр перевантажувальний пересувний КПП-600 вартістю 103 000,00 грн., у т.ч. 17 166,67 грн. ПДВ;
дозатор ваговий ВСП-50 вартістю 470 000,00 грн., у т.ч. 39 166,67 грн. ПДВ;
машина автоматична для пакування в сітку МАУС-25 вартістю 575 000,00 грн., у т.ч. 95 833,33 грн. ПДВ;
скутер-підбирач СКП-40 вартістю 392 000,00 грн., у т.ч. 65 333,33 грн. ПДВ.
Договірна вартість об`єкту лізингу складає 3 900 000,00 грн. з ПДВ.
Від товариства вказане вище майно було отримано його директором Шитіковою К.М. (акт від 30.12.2016р. приймання-передачі об`єкта фінансового лізингу) (том 2, а.с. - 113).
Враховуючи порушення боржником взятих на себе договірних зобов`язань щодо своєчасного внесення лізингових платежів, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМАГРОЛІЗИНГ - УКРАЇНА" звернулось до Господарського суду Чернігівської області з відповідним позовом. Рішенням суду від 28.02.2018р. (справа №927/37/18) присуджено до стягнення з боржника 1 416 665,36 грн., у т.ч. 1 190 500,00 грн. заборгованості зі сплати лізингових платежів, 141 448,78 грн. пені, 16 110,25 грн. трьох процентів річних з простроченої суми, 47 670,38 грн. нарахованого на суму боргу індексу інфляції та 20 935,95 грн. судового збору.
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17.10.2018р. затверджено реєстр вимог кредиторів з включенням до нього вимог наступних кредиторів:
Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКРІС - АГРО" в сумі 14 915 022,32 грн. (21 144,00 грн. витрат на сплату судового збору - І черга задоволення вимог кредиторів; 12 995 401,78 грн. заборгованості - ІV черга задоволення вимог кредиторів; 1 898 476,54 грн. штрафу - VІ черга задоволення вимог кредиторів);
Головного управління ДФС у Чернігівській області в сумі 42 112,82 грн. (3524,00 грн. витрат на оплату судового збору - I черга задоволення, 28 996,71 грн. заборгованості - II черга задоволення, 9592,11 грн. штрафних (фінансових) санкцій - VI черга задоволення);
Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМАГРОЛІЗИНГ - УКРАЇНА" в сумі 1 420 189,36 грн. (3 524,00 грн. витрат на оплату судового збору - I черга задоволення, 1 275 216,58 грн. заборгованості - IV черга задоволення, 141 448,78 грн. пені - VI черга задоволення).
Загальна сума грошових вимог кредиторів становить 16 377 324,50 грн.".
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 11.04.2019 постановлено визнати грошові вимоги Головного управління ДФС у Чернігівській області в розмірі 11 710,87 грн та 3 842,00 грн судового збору.
Таким чином, загальний розмір кредиторської заборгованості становить 16 392 877,37 грн.
Також, ухвалюючи рішення від 04.12.2019, суд встановив, що "… на підставі наказу від 01.08.2018р. №1/927/531/18/18-ін. арбітражним керуючим Жураковською Л.В. була проведена інвентаризація майна боржника.
Згідно інвентаризаційного опису №1 на 20 вересня 2018 року товарно-матеріальних цінностей (том 2, а.с. - 164), в ході інвентаризації були виявлені належні боржнику об`єкти нерухомості вартістю 4 101 635,79 грн. (знос 389 200,00 грн.), а саме:
гараж тракторної бригади вартістю 1 522 255,00 грн.;
господарське приміщення вартістю 995 650,79 грн.;
прохідна тракторної бригади вартістю 71 569,00 грн.;
ремонтна майстерня вартістю 1 284 090,00 грн.;
кузня вартістю 228 071,00 грн.
Аналогічні дані відображені в акті контрольної перевірки інвентаризації цінностей на склад 20 вересня 2018р. (том 2, а.с. - 165).
Крім того, згідно довідки від 05.10.2018р. №17, виданої за підписом директора Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛКАР", боржник має дебіторську заборгованість в сумі 10 469 800,00 грн.
Відповідно до поданого до Господарського суду Чернігівської області ліквідатором Косякевичем С.О. звіту від 27.06.2019р. про проведення аналізу фінансово - господарської діяльності неплатоспроможного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛКАР" (том 9, а.с. 61 - 87), відповідно до Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених Наказом Міністерства економіки України від 19.01.2006р. №14 (у редакції наказу Міністерства економіки України від 26.10.2010р. №1361), незалежним аудитором - Приватним аудитором Рябовою Н.В. (сертифікат аудитора №000277, серія А, виданий рішенням АПУ №12 від 17.02.1994р., номер реєстрації в Реєстрі аудиторів - 100244, номер реєстрації в Реєстрі суб`єктів аудиторської діяльності - 4790), проведений аналіз Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛКАР" станом на 31.12.2017р. показав:
фінансово - господарська діяльність підприємства в 2016 - 2017 роках - це діяльність за основним кодом діяльності "Код КВЕД 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами (основний); код КВЕД 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів";
коефіцієнти, що характеризують структуру балансу, а саме показники ліквідності: маневреність власних оборотних коштів, коефіцієнт покриття, коефіцієнт поточної, швидкої та абсолютної ліквідності та показники фінансової стійкості: коефіцієнт фінансової автономії, коефіцієнт концентрації власного капіталу, коефіцієнт концентрації позикового капіталу, коефіцієнт забезпечення власними засобами та поточна платоспроможність значно нижче нормативних;
структура балансу Підприємства станом на 31.12.2017р. є незадовільною;
показники, що характеризують рентабельність діяльності Підприємства станом на 31.12.2017р. вказують на нерентабельність діяльності;
в результаті опрацювання виписок банків було встановлено, що Підприємство в 2017 році виплачувало аванси постачальникам, за якими не відбувалось постачання товарів, робіт, послуг;
дані Звіту про фінансові результати за 2017 рік показали наявність продажу товарів нижче ціни придбання; загальна сума збитку становить 4 201,6 тис. грн.;
на кінець періоду, що аналізується, розмір дебіторської та кредиторської заборгованості збільшився; Підприємство направляло отримані кошти від реалізації товарів на надання авансів і не розраховувалось зі своїми постачальниками. Це і призвело до збільшення іншої поточної дебіторської заборгованості (аванси надані) та кредиторської заборгованості за товари, роботи, послуги - штучне збільшення розміру кредиторської та дебіторської заборгованості; зростання кредиторської заборгованості за товари, роботи, послуги вказує на те, що отримані кошти від покупців не використовувались для погашення заборгованості постачальників.
Після проведеної оцінки фінансово-господарського стану Підприємства на предмет наявності ознак приховуваного, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства можна дійти висновку, що в діях керівництва Підприємства відсутні ознаки дій з фіктивного банкрутства та приховуваного банкрутства.
В діях керівництва Підприємства наявні ознаки нераціонального ведення господарської діяльності, які призвели до збитковості Підприємства та ознаки навмисного погіршення фінансово - господарського стану Підприємства, тобто доведення до банкрутства.
Здійснюючи даний аналіз, аудитор звернув увагу на факт продажу боржником в 2017 році майна, яке є власністю Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМАГРОЛІЗИНГ - УКРАЇНА", зокрема: бункер приймальний БП-600; машина автоматична для пакування в сітку МАУС-25; машина для сухої очистки картоплі МСОК-5 та пункт приймально-сортувальний ППС-20-60. Крім того, протягом 2017-2018 років банкрутом було реалізовано практично всі основні засоби, задіяні в господарській діяльності.
Також, при аналізі даних щодо майна, яке перебуває в заставі, аудитором було встановлено, що згідно інформаційної довідки від 02.09.2018р. №136262794 боржником було передано в іпотеку розташоване в с. Шаболтасівка Сосницького району Чернігівської області по вул. Перевертуна, 1-г, 1-б, 1-в майно: гараж тракторної бригади, ремонтна майстерня, кузня. Підставою таких дій є договір позики від 08.12.2017р. на суму 2 800 000,00 грн., строк основного зобов`язання - 22.01.2018р., іпотекодержатель - ОСОБА_6 . При цьому, під час опрацювання виписок банків (Чернігівське РУ АТ КБ "ПРИВАТБАНК" м. Чернігів (період з 01.01.2015р. по 27.05.2019р.), АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" (період з 21.12.2016р. по 15.05.2019р.), АТ "УКРГАЗБАНК" (період з 21.12.2016р. по 15.05.2019р.)) було встановлено, що кошти від ОСОБА_6 за договором позики не надходили, але майно в 2018 році було передано іпотекодержателю (згідно інформаційної довідки від 28.03.2019р. №161397592 права власності на об`єкти нерухомого майна відсутні).
Під час поглибленого аналізу дебіторської заборгованості, аудитором були досліджені виписки по банківському рахунку № НОМЕР_1 (Чернігівське РУ АТ КБ "ПРИВАТБАНК" м. Чернігів), внаслідок чого встановлений факт перерахування банкрутом авансових коштів в загальній сумі 9 321 932,40 грн. постачальникам: Товариству з обмеженою відповідальністю "ЮНІГЛОБАЛ", Приватному підприємству "НОВІ ДОЛИНЯНИ" та Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕКС ХАУЗ" (в реєстрі отриманих податкових накладних відсутні податкові накладні по оплаті і по відвантаженню продукції від контрагентів). При цьому, Товариству з обмеженою відповідальністю "ЮНІГЛОБАЛ" анульовано свідоцтво платника податку на додану вартість.
Наведені вище факти, на думку аудитора, можуть свідчити про переведення безготівкових коштів у готівкові.
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19.09.2019р.: 
задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКРІС - АГРО" про зобов`язання державного органу з питань банкрутства підготувати висновок; 
зобов`язано Міністерство юстиції України підготувати висновок про наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛКАР";
зобов`язано ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛКАР" - арбітражного керуючого Косякевича С.О. негайно на вимогу Міністерства юстиції України надати останньому документи, необхідні для підготовки висновку про наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства щодо банкрута.
18 листопада 2019 року від Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області до Господарського суду Чернігівської області надійшли висновки від 15.11.2019р. про наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛКАР" (код 39934033) (том 11, а.с. 271 - 276), з яких вбачається, що:
- за результатами розрахунків показник забезпечення зобов`язань боржника всіма його активами не перевищує одиницю при нульовій рентабельності, що свідчить про відсутність ознак фіктивного банкрутства на підприємстві;
- за результатами розрахунку показників можна зробити висновок про наявність ряду неправомірних дій відповідальних осіб підприємства, що призвели до стійкої неплатоспроможності, у зв`язку з чим боржник був не в змозі задовольнити в повному обсязі вимоги кредиторів, що свідчить про ознаки дій з навмисного доведення до банкрутства. При цьому, підприємство за результатами діяльності на початок року (01.01.2016р.) мало позитивну тенденцію щодо головної мети створення малого підприємства - отримання прибутку, на кінець періоду (30.09.2018р.) - стало збитковим.
Під час проведення дослідження встановлено, що ТОВ "Олкар":
оплачувались завідомо невигідні контракти на одержання консультаційних послуг ТОВ "Промінь Агро" на суму 750 тис. грн.;
проводилась оплата в сумі 6151,4 тис. грн. завищених об`ємів мінеральних добрив в період (23-24.11.2017), коли підприємство мало значні збитки та не провадило свою діяльність (в 2018 році виробничі процеси на підприємстві не проводились);
проводились необґрунтовані перерахунки коштів на особисті картки директора ТОВ "Олкар" ОСОБА_5 (за період 15-18.08.2017 - 5 305,2 тис. грн.), а також третім особам, таким як ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ін.;
проводилась оплата товарів і послуг з корпоративної картки підприємства на особисті потреби ОСОБА_5 (за період з 01.01.2016 по 30.06.2016 в сумі 2 026,6 тис. грн.);
протягом 2017 року проводився продаж задіяних у виробничо-господарській діяльності основних засобів (за період з 2016 по 2018 основні засоби зменшились на 4 488,1 тис. грн. (58,4 %));
продаж продукції як власного виробництва, так і закупленого в інших за ціною, нижчою за собівартість, що призвело до збитку в сумі 21 727,7 тис. грн. в 2017 році;
різке збільшення чисельності на підприємстві з подальшим звільненням всіх найманих працівників (2016 - 10 осіб, 2017 - 17 осіб, 2018 - 1 особа);
таким чином, в ході проведення аналізу стану фінансово-господарської діяльності ТОВ "Олкар" виявлені ознаки дій з доведення до банкрутства, а саме: економічні ознаки дій з доведення до банкрутства та встановлено навмисне погіршення фінансово-господарського стану підприємства;
- при проведенні аналізу щодо виявлення ознак дій з приховування банкрутства за 2016-2018 роки, можна сказати, що у результаті перевірки не було виявлено ознак дій з приховування банкрутства.
… під час проведення ліквідатором аналізу фінансового стану ТОВ "Олкар" були встановлені обставини:
виплати банкрутом авансів постачальникам на загальну суму 9 321 932,40 грн. за якими не відбувалось постачання товарів, робіт, послуг;
продажу товарів нижче ціни придбання;
невикористання отриманих від покупців коштів для погашення існуючої заборгованості перед постачальниками;
відчуження протягом 2017 - 2018 років банкрутом практично всіх основних засобів, задіяних в господарській діяльності, в т.ч. і майна, яке було власністю ТОВ "Промагролізинг - Україна";
передачі в іпотеку ОСОБА_6 нерухомого майна за відсутності доказів отримання банкрутом грошових коштів на суму 2 800 000,00 грн. згідно договору позики від 08.12.2017р.
Також, висновком Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 15.11.2019р. про наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛКАР" були встановлені обставини: 
оплати завідомо невигідних контрактів на одержання консультаційних послуг від ТОВ "Промінь Агро" на суму 750 тис. грн.;
оплата в сумі 6 151,4 тис. грн. завищених об`ємів мінеральних добрив в період, коли підприємство мало значні збитки та не провадило свою діяльність;
проведення необґрунтованих перерахунків коштів на особисті картки директора ТОВ "Олкар" ОСОБА_5 , а також іншим фізичним особам;
оплати товарів і послуг з корпоративної картки підприємства на особисті потреби ОСОБА_5 в сумі 2 026,6 тис. грн.;
продажу задіяних у виробничо - господарській діяльності основних засобів;
продажу продукції як власного виробництва, так і закупленого в інших осіб за ціною, нижчою за собівартість.
Вищевказані обставини були встановлені, зокрема, із банківських виписок (Чернігівського РУ АТ КБ "ПРИВАТБАНК" м. Чернігів, АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" та АТ "УКРГАЗБАНК", які містяться в матеріалах справи (том 10, а.с. 77 - 115).
Звіт ліквідатора про аналіз фінансового стану ТОВ "Олкар" з додатками, висновок Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 15.11.2019р. з додатками, банківські виписки суд вважає належними, допустимими та достовірними доказами наявності в діях колишнього керівника ТОВ "Олкар" ОСОБА_5 ознак нераціонального ведення господарської діяльності, які призвели до збитковості товариства та ознак навмисного погіршення фінансово - господарського стану товариства, тобто доведення до банкрутства.
При цьому, інформація, яка міститься у звіті ліквідатора і у висновку державного органу з питань банкрутства узгоджується між собою.
Відповідні дії ОСОБА_5 призвели до недостатності майна боржника для повного задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство.
Будь - яких доказів, які спростовували б обставини викладені у звіті ліквідатора і у висновку державного органу з питань банкрутства, ОСОБА_5 подано не було. 
В той же час, матеріали справи не містять доказів, які підтверджували факт банкрутства боржника з вини його засновників, зокрема внаслідок прийняття ними обов`язкових для боржника вказівок.
Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ "Олкар" діяло на підставі модельного статуту і ОСОБА_5 не мала обмежень повноважень на представництво товариства перед третіми особами.".
Отже, під час вирішення спору за заявою арбітражного керуючого Косякевича С.О. про покладення субсидіарної відповідальності на учасників боржника та його керівні органи був встановлений факт вчинення ОСОБА_5 (нині ОСОБА_11 ) дій, що призвели до недостатності майна боржника для повного задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство, а також факт відсутності в матеріалах справи доказів, які підтверджували би факт банкрутства боржника з вини його засновників, зокрема, внаслідок прийняття ними обов`язкових для боржника вказівок (рішень).
В той же час, частково задовольняючи вимоги заяви арбітражного керуючого Косякевича С.О., суд виходив з того, що ліквідатором не було враховано, що на момент відкриття ліквідаційної процедури у власності банкрута було нерухоме майно вартістю 4 101 635,79 грн. Крім того, під час проведення аналізу фінансового стану боржника ліквідатором було встановлено факт перерахування банкрутом авансових коштів в загальній сумі 9321932,40 грн. постачальникам: ТОВ "Юніглобал", ПП "Нові Долиняни" та ТОВ "Текс Хауз". Тому, на ОСОБА_5 була покладена субсидіарна відповідальність в розмірі 2 969 309,18 грн. (16392877,37 грн. - 4101635,79 грн. - 9321932,40 грн.). 
З урахуванням ч. 4 ст. 75 ГПК України, суд першої інстанції правомірно зазначив, що відповідна обставина не доказується при розгляді даної справи.
При цьому, місцевий господарський суд вірно вказав, що згідно ст.ст.2,13, 73, 74, 76 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. 
Ліквідатором, в даному випадку, не наведено будь-яких інших беззаперечних обставин та не надано суду жодних належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів, аніж ті, яким вже була надана оцінка судом, які б свідчили про вчинення засновниками боржника дій, що призвели або могли призвести до банкрутства боржника. 
Таким чином, переглянувши в апеляційному порядку законність рішення суду першої інстанції та дослідивши заяву ліквідатора на підставі наданих останнім та наявних у справі доказів, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що звертаючись із заявою арбітражний керуючий Жмакіна Н.В. належними засобами доказування не довела факт банкрутства боржника з вини його засновників, зокрема, внаслідок прийняття ними обов`язкових для боржника вказівок (рішень) (відповідні докази в матеріалах справи відсутні та суду не надано).
Як встановлено судом на підставі рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2019 у даній справі, ТОВ "Олкар" діяло на підставі модельного статуту і ОСОБА_5 не мала обмежень повноважень на представництво товариства перед третіми особами, що в свою чергу, свідчить про недоведеність обставин того, що засновники боржника мали здійснювати належний контроль за діяльністю товариства та вживати своєчасних заходів щодо запобігання його банкрутству у відповідності до ст. 211 ГК України. 
У якості підстави для скасування оскаржуваного судового рішення скаржником в апеляційній скарзі міститься посилання на постанову Верховного Суду від 28.07.2021 року у справі №917/1500/18(917/1932/20), відповідно до якої були скасовані судові рішення першої та апеляційної інстанцій щодо покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства її учасником через не перевірку дотримання обов`язку контроля боржником з боку учасника, наявності чи відсутності бездіяльності в цьому обов`язку, які призвели до банкрутства.
Верховний Суд у цій постанові, зокрема, зазначив, що "судами першої та апеляційної інстанцій не враховано, що не лише неправомірні дії осіб, що контролюють боржника, але і їх бездіяльність, що призвела до неплатоспроможності товариства, порушення прав та інтересів кредиторів, є підставою для покладення на таких осіб субсидіарної відповідальності".
Однак, колегію суддів встановлено, що дана постанова не є остаточною, тобто це не є правовий висновок, а лише констатована неповнота судового розгляду, яка обумовила скасування судових актів попередніх інстанцій із скеруванням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
За результатами нового розгляду прийнято відповідно рішення про відмову у задоволенні даної заяви щодо учасника боржника після перевірки обставин можливості контроля з його боку боржником та констатації недоведеності обґрунтованості відповідної заяви ліквідатора. Дане рішення залишено в апеляційному та касаційному порядку без змін. (постанова Верховного Суду від 24.01.2023 у справі №917/1500/18(917/1932/20).
Верховний Суд у наведеній постанові зазначив "При цьому, щодо суб`єктів субсидіарної відповідальності, Суд уточнює, що одним із визначальним для цієї відповідальності є причинно-наслідковий зв`язок між діями/бездіяльністю цих осіб та наслідками у вигляді доведення боржника до банкрутства та банкрутства, за умови винних дій цих осіб (суб`єктивна сторона).
Водночас суду, при вирішенні питання щодо вини (виду вини) суб`єкта субсидіарної відповідальності, слід виходити з обов`язків та повноважень суб`єктів відповідальності стосовно боржника, покладених на них законом та/або статутом, враховуючи при цьому положення частин першої і третьої статті 4 Кодексу, що за змістом аналогічні до положень частини першої статті 211 ГК України.".
Таким чином, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині повністю відповідає як повноті перевірки обставин справи, так і обсягу дослідження наданих сторонами доказів та належної їх оцінки. В свою чергу, доводи апеляційної скарги не спростовують законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції.
В силу положень процесуального законодавства та численної практики Верховного Суду судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаджинастасиу проти Греції", національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти російської федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України").
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Трофимчук проти України" зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Таким чином, судом апеляційної інстанції в повній мірі досліджено та надано оцінку всім наявним у справі доказам та обставинам справи, а доводи скаржника щодо неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права і неповноти з`ясування обставин, що мають значення для справи, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.
Інші доводи скаржника судом апеляційної інстанції відхиляються як такі, що не впливають на суть прийнятого судового рішення і не потребують детальної відповіді з огляду на прийняте судом рішення у справі.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення місцевого господарського суду в оскаржуваній частині прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, щодо необхідності задоволення заяви арбітражного керуючого безпідставні, необґрунтовані та недоведені, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що правових підстав для її задоволення та скасування оскаржуваного рішення не вбачається.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки апеляційним судом не встановлено підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2025 року в оскаржуваній частині у даній справі, така апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції у відповідній частині - без змін. Судові витрати, пов`язані із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, згідно ст.129 ГПК України, покладаються на скаржника. 
Керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Олкар" арбітражного керуючого Жмакіної Надії Вікторівни на рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2025 року у справі №927/531/18 залишити без задоволення.
2.Рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2025 року у справі №927/531/18 в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ "Олкар" по 11 847 950,02 грн. з кожного залишити без змін.
3.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.
4.Справу повернути до господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.
Повний текст постанови підписано 26.05.2026 року після виходу судді Сотнікова С.В. з відпустки.

Головуючий суддя О.М. Остапенко 

Судді С.В. Сотніков

Б.В. Отрюх