Справа № 718/545/26
Провадження 2/718/258/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" травня 2026 р. м.Кіцмань Чернівецька область 
Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді Мінів О.І.
при секретарі Бужак О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіцмань в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу №718/545/26 року за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», інтереси якого представляє Горна Вероніка Іванівна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача :
Представник ТзОВ «Споживчий центр» - Горна В.І. звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 28.02.2023-010000124 від 28.02.2023 року у розмірі 6360 грн., а також судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.12.2022 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір (оферти), відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 3000 грн. строком на 42 дні з дати його надання. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
У подальшому, кредитний договір (оферти) № 07.12.2022-100000206 від 07.12.2022 переоформлено шляхом укладення між ТОВ «Споживчий центр» та позичальник ОСОБА_1 кредитного договору (оферти) №17.01.2023-010000030 від 17.01.2023 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною даного договору, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 3000 грн. строком на 42 дні. Дата повернення кредиту 28.02.2023 року. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Крім того, кредитний договір (оферти) № 17.01.2023-010000030 від 17.01.2023  переоформлено шляхом укладення між ТОВ «Споживчий центр» та позичальник ОСОБА_1 кредитного договору (оферти) №28.02.2023-010000124 від 28.02.2023 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною даного договору, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 3000 грн. строком на 42 дні. Дата повернення кредиту 11.04.2023 року. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.

Згідно п. 3.1. Договору за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти.
Пунктом 3.2. встановлено, що Кредит надається для задоволення особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю.
Відповідно до п. 4.1. Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності шляхом перерахування коштів на банківський рахунок позичальника.
ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі.
В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату звернення до суду утворилась заборгованість у загальному розмірі 6360 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 3000 грн., по процентам 3360 грн.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.
04.03.2026 ухвала про відкриття провадження у справі та призначення справи до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 06.04.2026, який відкладено на 05.05.2026.
У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст.178 та ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 
Судом встановлено, що 07.12.2022 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір (оферти), відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 3000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 07.12.2022 року. Згідно з умовами договору кредит надано строком на 42 дні з визначенням дати його повернення – 17.01.2023 року. Умовами договору передбачено первинний період користування кредитом тривалістю 14 днів, а також наступні чергові періоди по 14 днів кожен. При цьому встановлено диференційований розмір процентної ставки, а саме: у первинний період та у разі застосування ставки «Економ» - 2 % за кожен день користування кредитом, в інші періоди - ставка «Стандарт» у розмірі 3 % за кожен день користування кредитом. Проценти підлягали нарахуванню залежно від фактичного строку користування кредитом шляхом множення суми кредиту або його залишку на кількість днів користування та відповідну процентну ставку. Позичальник при укладенні договору підтвердив ознайомлення з його умовами, у тому числі із заявкою, яка є невід`ємною частиною договору.
Надалі 17.01.2023 року між сторонами укладено новий кредитний договір (оферти) № 17.01.2023-010000030 шляхом підписання відповідної заявки, якою фактично переоформлено попередні кредитні зобов`язання. За умовами цього договору відповідачу повторно надано кредит у сумі 3000 грн. строком на 42 дні, з кінцевим терміном повернення до 28.02.2023 року. Умовами договору визначено фіксовану процентну ставку у розмірі 2,1 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку кредитування та не підлягає зміні в односторонньому порядку.
Відтак, 28.02.2023 року між сторонами укладено новий кредитний договір (оферти) № 28.02.2023-010000124 шляхом підписання відповідної заявки, якою фактично переоформлено попередні кредитні зобов`язання. За умовами цього договору відповідачу повторно надано кредит у сумі 3000 грн. строком на 42 дні, з кінцевим терміном повернення до 11.04.2023 року. Умовами договору визначено фіксовану процентну ставку у розмірі 2,1 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку кредитування та не підлягає зміні в односторонньому порядку.
Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов`язання, за якими позивач виконав свій обов`язок щодо надання кредитних коштів, тоді як відповідач зобов`язався повернути отримані кошти та сплатити проценти у визначені договором строки та на погоджених умовах.
Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, що виникли з договору споживчого кредиту, укладеного між фінансовою установою та фізичною особою як споживачем фінансової послуги. За своєю правовою природою спірні правовідносини є договірними, майновими та зобов`язальними, оскільки між сторонами було досягнуто домовленості щодо предмета договору, розміру кредиту, строку користування ним, порядку надання коштів, розміру і характеру процентної ставки, а також обов`язку позичальника повернути отримані кошти та сплатити проценти за користування кредитом.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію, а кредитор має право вимагати виконання цього обов`язку. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, згідно зі ст. 11 ЦК України, є, зокрема, договори та інші правочини. Отже, саме укладення між сторонами кредитного договору є належною правовою підставою виникнення у позивача права вимагати повернення кредиту і сплати процентів, а у відповідача - обов`язку належного виконання погоджених умов.
Оцінюючи зміст указаних правочинів, суд виходить з того, що сторони погодили всі істотні умови кредитного договору, а саме: суб`єктний склад, предмет зобов`язання, суму кредиту, строк користування, порядок надання коштів, порядок і строки повернення, вид та розмір процентної ставки, а також правові наслідки невиконання договору. Таким чином, договірні відносини між сторонами є визначеними, реальними та такими, що породили для сторін конкретні взаємні права та обов`язки.
Окремо суд звертає увагу, що спірний договір укладений в електронній формі. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір є домовленістю сторін, оформленою в електронній формі. За змістом ч. 12 ст. 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
З матеріалів позову вбачається, що позичальник при укладенні договору пройшов електронну ідентифікацію, зокрема із використанням системи BankID Національного банку України, а документи, що складають кредитний договір, були підписані відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, надісланого на зазначений ним номер телефону. Такий спосіб підписання прямо передбачений ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», а тому є належним способом підписання електронного правочину. Сам факт використання одноразового ідентифікатора, логічно пов`язаного з конкретною особою, номером телефону, реєстрацією в особистому кабінеті та подальшим отриманням коштів на вказаний платіжний засіб, у сукупності підтверджує волевиявлення відповідача на укладення договору саме на тих умовах, які містяться у заявці та оферті.
У цьому зв`язку суд враховує, що без проходження процедури реєстрації в інформаційній системі позивача, без зазначення анкетних даних, без автентифікації особи, без одержання одноразового ідентифікатора та без підтвердження акцепту укладення договору було б неможливим. Отже, доводи позивача про належне укладення електронного договору є обґрунтованими та узгоджуються з положеннями Закону України «Про електронну комерцію».
Аналізуючи виконання позивачем своїх договірних обов`язків, суд виходить із того, що за змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язаний надати позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах, встановлених договором. У даній справі позивач зазначив, що кредитні кошти були перераховані відповідачу на вказаний ним рахунок із використанням реквізитів електронного платіжного засобу. Спосіб надання кредиту безпосередньо передбачений умовами договору, а саме шляхом перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу. Позивач посилається на квитанцію про перерахування коштів як на первинний платіжний документ, що підтверджує видачу кредиту відповідачу.
Суд вважає зазначений доказ належним і допустимим, оскільки він прямо стосується предмета доказування у справі - факту надання відповідачу кредитних коштів. При цьому суд бере до уваги, що позивач є не банком, а небанківською фінансовою установою, яка надає фінансові послуги, у зв`язку з чим обсяг документів, які можуть бути надані на підтвердження здійснення кредитної операції, об`єктивно відрізняється від банківської виписки по рахунку клієнта.
Крім того, відповідачем не подано відзиву, не заявлено заперечень щодо факту отримання кредиту. Відсутність будь-яких спростувань з боку відповідача у сукупності з письмовими доказами позивача дає суду підстави визнати доведеним факт укладення договору та факт надання коштів саме відповідачу.
Щодо змісту зобов`язання суд зазначає таке. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За умовами спірного договору відповідач зобов`язався повернути суму кредиту та сплатити проценти у строк, визначений заявкою. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню саме у цей строк. У даному випадку кінцевою датою повернення кредиту за переоформленим договором було 11.04.2023 року. Після спливу цього строку, за відсутності належного погашення, відповідач вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на дату звернення до суду заборгованість за договором № 28.02.2023-010000124 становить 6360 грн., з яких 3000 грн. - тіло кредиту, 3360 грн. - проценти. Суд звертає увагу, що заявлена до стягнення сума процентів не перевищує розміру, який випливає з погоджених сторонами умов договору про фіксовану ставку 2,1 % на день протягом строку кредитування, та не свідчить про нарахування позивачем будь-яких додаткових, не передбачених договором платежів.
Оцінюючи правову природу процентів, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено законом або договором. Проценти у даному випадку є платою за правомірне користування позиченими коштами протягом погодженого сторонами строку, а тому входять до змісту основного договірного грошового зобов`язання. Саме така правова природа процентів випливає і з умов договору, де прямо вказано, що проценти обчислюються шляхом множення суми кредиту або її залишку на кількість днів користування кредитом та на встановлену процентну ставку.
Також суд враховує, що сторони у договорі погодили характер процентної ставки як фіксований, а її розмір не підлягав односторонній зміні кредитодавцем. Це має істотне значення для оцінки правомірності позовних вимог, оскільки свідчить про визначеність умов договору та відсутність дискреційного збільшення фінансового навантаження на позичальника з боку кредитодавця після укладення правочину. Саме тому заявлена до стягнення сума процентів розглядається судом як така, що ґрунтується на попередньо погоджених сторонами умовах, а не на односторонньому волевиявленні позивача.
Щодо доведеності розміру боргу суд виходить з того, що наданий позивачем розрахунок заборгованості є письмовим доказом у розумінні ст.ст. 76-80 ЦПК України і підлягає оцінці в сукупності з іншими доказами у справі: умовами договору, заявкою, даними про спосіб підписання, квитанцією про перерахування коштів, а також відсутністю будь-яких зустрічних доказів з боку відповідача. Сам по собі розрахунок позивача не може вважатися безумовним доказом лише через його походження від однієї зі сторін, однак за відсутності заперечень, контррозрахунку, доказів часткового погашення кредиту, спору щодо арифметики нарахувань чи доводів про недійсність окремих умов договору, такий розрахунок може бути покладений судом в основу рішення.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про припинення зобов`язання належним виконанням у розумінні ст. 599 ЦК України, про зміну чи розірвання договору, про прощення боргу, зарахування зустрічних однорідних вимог або про існування інших передбачених законом підстав припинення спірного зобов`язання. Навпаки, наявні в матеріалах справи відомості свідчать, що після надання кредиту позивач не отримав належного та повного повернення коштів у встановлений строк, унаслідок чого право позивача як кредитора порушене.
Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що між сторонами існували належним чином оформлені та юридично чинні договірні правовідносини з надання споживчого кредиту. Позивач свій основний обов`язок щодо надання відповідачу кредитних коштів виконав, а відповідач свого обов`язку з повернення кредиту та сплати процентів у погоджений строк не виконав. Заявлений позивачем розмір заборгованості підтверджується матеріалами справи та не спростований відповідачем. За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача 3000 гривень тіла кредиту та 3360 гривень процентів, разом 6360 гривень, є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Розподіл судових витрат
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог
Оскільки позовні вимоги задовольняються повністю, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2662,40 грн, сплачений позивачем при подачі позову.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, МФО 305299, р/р НОМЕР_2 , заборгованість за кредитним договором № 28.02.2023-010000124 від 28.02.2023 в розмірі 6360 ( шість тисяч триста шістдесят грн. 00 коп.) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, МФО 305299, р/р НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 2662 ( дві тисячі шістсот шістдесят дві грн. 40 коп.) гривень.
Рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування учасників процесу:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, МФО 305299, 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: О.І. Мінів