ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" червня 2026 р. Справа№ 910/15082/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Пономаренка Є.Ю.
суддів: Барсук М.А. 
Руденко М.А. 

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Зеленкова Дениса Максимовича на рішення Господарського суду міста Києва від 16.02.2026 у справі №910/15082/25 (суддя Андреїшина І.О.) за позовом Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Фізичної особи-підприємця Зеленкова Дениса Максимовича про стягнення 65 746,15 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Зеленкова Дениса Максимовича про стягнення заборгованості за договором тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, для розміщення рекламного засобу № 3261/19 від 28.04.2023 у розмірі 65 746,15 грн, з яких: 55 410,25 грн основного боргу, 7 792,63 грн 15 % штрафу, 1 888,41 грн пені, 187,30 грн 3% річних та 467,56 грн інфляційних втрат. 
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків за вказаним договором в частині повної та своєчасної плати за користування місцем для розміщення та експлуатації рекламного засобу.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.02.2026 у справі №910/15082/25 позов задоволено частково; вирішено стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 55 410 (п`ятдесят п`ять тисяч чотириста десять) грн 25 коп., штраф у розмірі 7 792 (сім тисяч сімсот дев`яносто дві) грн 63 коп., пеню у розмірі 1 888 (одна тисяча вісімсот вісімдесят вісім) грн 41 коп., 3% річних у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн 75коп., інфляційних втрат у розмірі 467 (чотириста шістдесят сім) грн 56 коп. та судовий збір у розмірі 3 024 (три тисячі двадцять чотири) грн 79 коп.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Суд першої інстанції при ухваленні рішення по даній справі виходив з доведеності позивачем обставин допущення відповідачем порушення умов договору в частині оплати за надане позивачем місце для розміщення та експлуатації рекламного засобу.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Апелянт в обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на зміну ціни договору позивачем в односторонньому порядку.
Від позивача до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він заперечив проти задоволення її вимог.
Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.
Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.
28.04.2023 між Управлінням з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - робочий орган) та Фізичною особою-підприємцем Зеленковим Денисом Максимовичем (далі - рекламорозповсюджувач) було укладено договір № 3261/19 тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, для розміщення рекламного засобу (далі - договір).
Згідно з п. 1.1 договору, за цим договором на підставі відповідного наказу робочого органу про встановлення пріоритету на місце для розміщення рекламного засобу, дозволу на розміщення зовнішньої реклами, наданого на підставі розпорядження, виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), рекламорозповсюджувачеві надається право тимчасового платного користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, виключно для розміщення та експлуатації рекламного засобу (далі - право тимчасового користування).
Відповідно до п. 1.2 договору рекламорозповсюджувач зобов`язується прийняти в платне користування місце та користуватись наданим йому місцем добросовісно і розумно відповідно до загальних вимог законодавства України, правил щодо благоустрою населених пунктів, умов цього Договору та Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті Києві, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05.02.2019 № 207, зареєстрованого в Головному територіальному управлінні юстиції у місті Києві 25.02.2019 за № 34/2211, своєчасно та у повному обсязі відповідно до Договору здійснювати оплату за тимчасове користування місцем, сумлінно виконувати усі свої обов`язки за цим Договором, самостійно нести відповідальність за технічний стан рекламного засобу, порушення вимог техніки безпеки під час розташування та експлуатації рекламного засобу, утримання місця у належному санітарному стані відповідно до законодавства.
Робочий орган та/або КП "Київреклама" здійснюють облік місць для розміщення рекламного засобу, на які поширюється пріоритет рекламорозповсюджувача, та на які рекламорозповсюджувачу видано дозволи на розміщення зовнішньої реклами, здійснюють контроль за строками дії пріоритету та дозволу шляхом формування адресних переліків та внесення до них змін (п. 3.2 договору).
У п. 6.1 договору сторони домовились, що ціною цього договору є плата за тимчасове користування, розмір якої відповідно до ст. 632 Цивільного кодексу України визначається та розраховується на підставі рішень Київської міської ради або розпоряджень її виконавчого органу залежно від встановлених за рекламорозповсюджувачем пріоритетів та наданих дозволів, вказаних у відповідних адресних переліках.
Підставою для нарахування плати за тимчасове користування місцями та внесення рекламорозповсюджувачем плати є рішення робочого органу про встановлення/продовження пріоритету, рішення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про надання/продовження дозволу, інші юридичні факти (вчинки рекламорозповсюджувача щодо фактичного користування місцем для розміщення рекламного засобу) відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (п. 6.3 договору).
Згідно п. 6.4 договору, плата щомісячно перераховується рекламорозповсюджувачем до бюджету міста Києва відповідно до умов договору. У разі прострочення термінів сплати, визначених договором, розмір несплаченої суми плати коригується з урахуванням штрафів, пені та індексу інфляції, відповідно до умов договору та законодавства.
Пунктом 6.5 договору передбачено, що рекламорозповсюджувач не звільняється від плати при відсутності рекламного засобу на місці щодо якого виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) прийнято рішення про надання/продовження дозволу.
Плата нараховується з дати прийняття рішення про встановлення пріоритету, надання дозволу. При продовженні строку дії пріоритету, продовжені строку дії дозволу плата нараховується з дати, з якої продовжено строк дії пріоритету або дозволу (п. 6.6 договору).
У відповідності до п. 6.13 договору, розрахунковим періодом надання місця у тимчасове користування та нарахування плати за тимчасове користування місцем є календарний місяць.
Умовами п. 6.14. договору передбачено, що плата за тимчасове користування місцем, штрафні санкції за прострочення здійснення платежів нараховується робочим органом щомісячно та переказуються рекламорозповсюджувачем не пізніше 20-го числа поточного місяця, виключно на зазначений казначейський рахунок для зарахування до цільового фонду спеціального фонду бюджету міста Києва, в розмірах, зазначених у рахунках. Факт неотримання рахунку не звільняє рекламорозповсюджувача від здійснення плати.
Згідно з п. 7.3 договору робочий орган має право додатково нарахувати боржнику за прострочення внесення платежів за тимчасове користування, що складає більше 1 місяця, штраф у розмірі 15 відсотків простроченої суми.
На підставі розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Про надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами" від 08.10.2018 №1809 Товариству з обмеженою відповідальністю "ПОРТАТИВ" надано Дозвіл на розміщення рекламного засобу №68143-18.
З метою врегулювання правовідносин стосовно строку дії документів дозвільного характеру Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова "Деякі питання забезпечення провадження господарської діяльності в умовах воєнного стану" від 18 березня 2022 року №314 (далі - постанова КМУ №314), яка запровадила автоматичне продовження документів дозвільного характеру, які були чинні на день початку введення воєнного стану, що випливає з положень підпункту 5 пункту 1 вказаної постанови.
Положення підпункту 5 пункту 1 постанови КМУ №314 були чинними на момент закінчення строку дії дозволу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОРТАТИВ" №68143-18.
Положення Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" та постанови КМУ №314 закріпили автоматичне продовження на період воєнного стану строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами, термін дії яких закінчується у період дії воєнного стану.
Таким чином, дозвіл на розміщення рекламного засобу №68143-18 є діючим на період воєнного стану.
Відповідно до п.2.7.1 розділу II Порядку у разі набуття права власності на РЗ іншою особою або передачі його в оренду дозвіл підлягає переоформленню.
Особа, яка набула право власності на РЗ або орендувала його, протягом одного місяця з дня виникнення права власності (користування) РЗ звертається через адміністратора до Робочого органу із заявою у довільній формі про переоформлення дозволу.
Так, позивач зазначає, що переоформивши дозвіл між позивачем та відповідачем, було підписано договір та адресний перелік, який є невід`ємною частиною договору, згідно якого відповідачу надано право тимчасового користування місцем.
Додатком №2 до договору погоджено Адресний перелік №2, за яким рекламорозповсюджувачу надано право тимчасового користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва, для розміщення рекламного засобу за №68143-18-П-1: тип - Спеціальна рекламна конструкція, що розміщується під кутом до фасаду будинку (будівлі), розміри 0,700 х 0,700; площа верти кал ьної/горизонтальної проекції 1.0000; місце розміщення РЗ (адреса) - Шевченківський р-н., вул. Євгена Чикаленка (Пушкінська), 11-а; розмір плати за місяць - 512,50 грн. на місяць; дата кінця строку дії дозволу - 15.02.2029 (пункт 1).
Додатковою угодою №3261/19-2 від 25.08.2025 до договору (далі - додаткова угода), сторонами викладено пункт 1 Адресного переліку №2 у новій редакції, а саме з 16.02.2024 погоджено, що площа вертикальної/горизонтальної проекції становить 1.0000; розмір плати за місяць становить 4 612,50 грн; датою кінця строку дії дозволу - 15.02.2029.
Згідно з пунктами 3 та 5 Додаткової угоди, укладання цієї угоди здійснюється шляхом її викладення як єдиного документа та надсилання засобами поштового зв`язку цінним листом з описом вкладення Рекламорозповсюджувачу у двох примірниках для підписання. Рекламорозповсюджувач підписує угоду та повертає Робочому органу один примірник протягом тридцяти днів з моменту її отримання. У разі ненадходження до Робочого органу належним чином підписаного примірника угоди вона вважається укладеною наступним робочим днем після закінчення вказаного строку та такою, що підлягає виконанню сторонами. Ця угода укладена у двох автентичних примірниках, по одному для кожної із сторін, та є невід`ємною частиною договору.
Дану додаткову угоду було направлено відповідачу на юридичну адресу за вих.№076- 2083 від 22.07.2025, що підтверджується копією чеків AT "Укрпошта" та описом вкладення у цінний листі.
Позивач в позовній заяві зазначає, що в порушення зазначених вище пунктів договору відповідач не здійснив з позивачем розрахунку за період з 01.08.2025 по 31.10.2025 на загальну суму 55 410,25 грн, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. 
За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Правовідносини, пов`язані із розміщенням зовнішньої реклами у місті Києві, регулюються Законом України "Про рекламу", Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 (далі - Правила № 2067), рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 №223/2445 «Про затвердження Правил розміщення рекламних засобів у місті Києві» (зі змінами, внесеними рішенням Київської міської ради від 18.05.2017 №291/2513), Порядком визначення розміру плати за тимчасове користування місцями, що перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Києва, для розміщення рекламних засобів, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22 грудня 2018 року № 2341; та іншими нормативними актами України.
За визначенням термінів, наведених у статті 1 Закону України "Про рекламу", зовнішня реклама - це реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламо носіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.
Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про рекламу" розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Крім того, сторони передбачили у Договорі, що їхні правовідносини регулюються не лише положеннями самого Договору, а й імперативними нормами статті 632 Цивільного кодексу України, якою визначено правове регулювання ціни договору та встановлено, що у випадках, передбачених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади чи органами місцевого самоврядування.
У місті Києві нормативно-правовим документом, який визначає основоположні засади та методологію здійснення розрахунку плати за тимчасове користування місцем, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва, є Порядок визначення розміру плати за тимчасове користування місцями, що перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Києва, для розміщення рекламних засобів, затверджений розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22 грудня 2018 року № 2341 (далі - Порядок № 2341).
Порядком № 2341 встановлено базову плату, що відповідає видам рекламних засобів зовнішньої реклами та використовується під час визначення розміру плати за тимчасове користування місцями, що перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Києва, для розміщення рекламних засобів.
Згідно з пунктом 2.3 Порядку № 2341 розмір плати за тимчасове користування місцями, що перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Києва, для розміщення РЗ визначається за формулою, із застосуванням коригуючого коефіцієнту, що застосовується до РЗ, типу: спеціальна рекламна конструкція, що розміщується під кутом до фасаду будинку (будівлі), а саме - частка довжини до ширини РЗ.
Коригуючий коефіцієнт застосовується до всіх без виключення РЗ у місті Києві типу «Спеціальна рекламна конструкція, що розміщується під кутом до фасаду будинку (будівлі)» із врахуванням частки довжини до ширини РЗ у обов`язковому порядку.
Розмір плати за тимчасове користування місцем для розміщення рекламного засобу визначається за формулою: Рп = S х Бт х Кз х Кк, де: S - площа місця розташування РЗ (кв. м) розрахована згідно з пунктом 2.1 або пунктом 2.2 цього Порядку, при площі РЗ до одного квадратного метра плата справляється як за повний квадратний метр; (п.2.2. - площа місця розташування неназемного та недахового РЗ дорівнює площі вертикальної проекції цього засобу на уявну паралельну їй площину); Бт - базовий тариф за 1 кв. м площі місця розташування РЗ, що відповідає видам РЗ, визначених згідно з додатком 1 до Порядку; Кз - зональний коефіцієнт, що враховує територіальну прив`язку РЗ, визначений згідно з додатком 2 до Порядку; Кк - коригуючий коефіцієнт, що застосовується до РЗ, типу: спеціальна рекламна конструкція, що розміщується під кутом до фасаду будинку (будівлі), - частка довжини до ширини РЗ.
Згідно п. 6.14. договору плата за тимчасове користування місцем, штрафні санкції за прострочення здійснення платежів нараховується робочим органом щомісячно та переказуються рекламорозповсюджувачем не пізніше 20-го числа поточного місяця на зазначений казначейський рахунок. Факт неотримання рахунку не звільняє рекламорозповсюджувача від здійснення плати.
Відповідно до п. 6.13. договору розрахунковим періодом надання місця у тимчасове користування та нарахування плати за тимчасове користування місцем є календарний місяць.
Водночас, відповідно до п. 6.8. договору плата за тимчасове користування місцем нараховується: до дати закінчення строку дії дозволу; до прийняття розпорядження виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) про анулювання дозволу - у разі звернення рекламорозповсюджувача із заявою про анулювання дозволу: до дати прийняття розпорядження виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) про відмову у продовженні строку дії дозволу ( у випадку коли таке розпорядження прийняте після закінчення строку дії дозволу) - у разі звернення рекламорозповсюджувача із заявою про продовження дозволу. У разі нездійснення рекламорозповсюджувачем демонтажу РЗ відповідно до п. 5.2.7 договору після закінчення строку дії дозволу плата нараховується за весь час фактичного користування рекламорозповсюджувачем місцем до моменту здійснення демонтажу та складання відповідного акту обстеження місця розташування органом або КП "Київреклама".
Згідно з п. 8.4 договору відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладання або настання змін правовідносини під час його дії.
Стосовно доводів скаржника про зміну ціни договору позивачем в односторонньому порядку, слід зазначити наступне. 
Так, сторонами у договорі не встановлено конкретного розміру плати за користування рекламними контрукціями, а визначено, що ціною цього договору є плата за тимчасове користування, розмір якої відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України визначається та розраховується на підставі рішень Київської міської ради або розпоряджень її виконавчого органу залежно від встановлених за рекламорозповсюджувачем пріоритетів та наданих дозволів, вказаних у відповідних адресних переліках (п. 6.1 договору).
Додаткова угода запропонована позивачем у межах виконання договору, має похідний характер і спрямована виключно на документальне відображення розміру плати за тимчасове користування місцем, визначеного відповідно до вимог Порядку № 2341. Її підготовка зумовлена необхідністю приведення розрахунків у відповідність до чинного нормативного регулювання, а не наміром сторін змінити правову природу чи істотні умови договірних зобов`язань.
За своїм змістом і функціональним призначенням така додаткова угода не змінювала предмета Договору, який полягав у наданні Рекламорозповсюджувачу права тимчасового платного користування місцем, не впливала на строк дії договору, обсяг прав та обов`язків сторін.
За умовами Договору розмір плати за тимчасове користування місцем не є величиною, яка залежить виключно від волевиявлення сторін, а формується на підставі спеціального нормативного регулювання. Таким чином, грошове зобов`язання Відповідача виникає безпосередньо з Договору та актів органу місцевого самоврядування, прийнятих у межах наданих законом повноважень.
Оскільки Порядок № 2341 є нормативно-правовим актом, прийнятим на виконання законів України та таким, що має загальнообов`язковий характер, його приписи автоматично інтегруються у договірне зобов`язання незалежно від того, чи були вони відображені у тексті основного Договору або в окремих додаткових угодах. За таких умов відсутність підпису Відповідача під додатковою угодою не може розглядатися як правова підстава для ухилення від виконання грошового зобов`язання у розмірі, визначеному законом та умовами Договору, оскільки це призвело б до фактичного ігнорування імперативних приписів нормативного регулювання.
Крім цього, згідно з пунктами 3 та 5 Додаткової угоди, укладання цієї угоди здійснюється шляхом її викладення як єдиного документа та надсилання засобами поштового зв`язку цінним листом з описом вкладення Рекламорозповсюджувачу у двох примірниках для підписання. Рекламорозповсюджувач підписує угоду та повертає Робочому органу один примірник протягом тридцяти днів з моменту її отримання. У разі ненадходження до Робочого органу належним чином підписаного примірника угоди вона вважається укладеною наступним робочим днем після закінчення вказаного строку та такою, що підлягає виконанню сторонами. Ця угода укладена у двох автентичних примірниках, по одному для кожної із сторін, та є невід`ємною частиною договору.
Дану додаткову угоду було направлено відповідачу на юридичну адресу за вих.№076- 2083 від 22.07.2025, що підтверджується копією чеків AT "Укрпошта" та описом вкладення у цінний листі.
За таких обставин, додаткова угода вважається укладеною та відповідно позовна вимога про стягнення основного боргу у розмірі 55 410,25 грн є обґрунтовано задоволена місцевим господарським судом.
Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення 7 792,63 грн 15 % штрафу, 1 888,41 грн пені, 187,30 грн 3% річних та 467,56 грн інфляційних втрат, суд зазначає наступне.
За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.
Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
Згідно з п. 7.2. договору робочий орган застосовує до рекламорозповсюджувача штрафні санкції у вигляді пені за несвоєчасне або неповне внесення платежів у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.
У п. 7.3. договору сторони погодили, що робочий орган має право додатково нарахувати боржнику за прострочення внесення платежів за тимчасове користування, що складає більше 1 місяця, штраф у розмірі 15 відсотків простроченої суми.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за договором, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у розмірі 7 792 грн 63 коп., пені у розмірі 1 888 грн 41 коп., 3% річних у розмірі 182 грн 75 коп., інфляційних втрат у розмірі 467 грн 56 коп. 
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).
Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Зеленкова Дениса Максимовича залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 16.02.2026 у справі №910/15082/25 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку з урахуванням вимог п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова (враховуючи участь судді Барсук М.А. у засіданні Ради суддів України 05.06.2026 та відпустці з 08.06.2026 по 12.06.2026, 15.06.2026) складена: 16.06.2026 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко 

Судді М.А. Барсук

М.А. Руденко