Справа № 643/9671/26
Провадження № 2/643/6573/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2026 Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Довготько Т.М., 
за участю секретаря судового засідання – Вишнякової Є.О.
відповідачів – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» в особі філії «Харківзбут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, абонентського обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення, -
ВСТАНОВИВ:
Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» в особі філії «Харківзбут» звернулось до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість у сумі 41108 грн 40 коп, сплачений судовий збір у сумі 2662,40 грн та витрати пов`язані з відправкою відповідачам позовної заяви разом з додатками (документ сформований в системі «Електронний суд» 04.05.2026).
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі рішення Харківської міської ради «Про реорганізацію комунальних підприємств та зміну назви» від 30.04.2025 № 813/25, КП «Харківські теплові мережі», в особі філії «Харківзбут» надає послуги, зокрема з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також абонентського обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги, Законом України «Про питну воду та питне водопостачання» від 10.01.2002 № 2918 та Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690. Відповідачі  ОСОБА_1 , ОСОБА_2  зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, а також абонентського обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення, облік нарахувань та оплата за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № НОМЕР_1 . Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг у відповідачів утворилась заборгованість в сумі 41 108 грн 40 коп., з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.09.2021 по 28.02.2026 у розмірі 13 658 грн 66 коп; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.05.2015 по 28.02.2026 у розмірі 25 479 грн 36 коп.; за абонентське обслуговування за період з 01.07.2022 по 28.02.2026 у розмірі 1266 грн 44 коп.; за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01.09.2022 по 28.02.2026 у розмірі 337 грн 02 коп; за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01.07.2022 по 28.02.2026 у розмірі 366 грн 92коп.  На день подачі позову відповідачі не здійснили жодних заходів до повного погашення заборгованості та позивач вимушений звернутися до суду з зазначеним позовом.
Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 15.05.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. У позові просить провести розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, зазначила, що у період з квітня по серпень включно та листопад 2022 року вона разом із дитиною ОСОБА_3 фактично не проживали за адресою АДРЕСА_1 , а тому просила провести перерахунок заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Заслухавши відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що на підставі рішення Харківської міської ради «Про реорганізацію комунальних підприємств та зміну назви» від 30.04.2025 № 813/25, КП «Харківські теплові мережі», в особі філії «Харківзбут» надає послуги, зокрема з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також абонентського обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги, Законом України «Про питну воду та питне водопостачання» від 10.01.2002 № 2918 та Правилами надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690.
Відповідачі  ОСОБА_1 , ОСОБА_2  зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, а також абонентського обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення, облік нарахувань та оплата за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № НОМЕР_1 . 
Відповідно до відомостей про нарахування та оплату послуг по особовому рахунку № НОМЕР_1 у відповідачів утворилась заборгованість в сумі 41 108 грн 40 коп., з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.09.2021 по 28.02.2026 у розмірі 13 658 грн 66 коп; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.05.2015 по 28.02.2026 у розмірі 25 479 грн 36 коп.; за абонентське обслуговування за період з 01.07.2022 по 28.02.2026 у розмірі 1266 грн 44 коп.; за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01.09.2022 по 28.02.2026 у розмірі 337 грн 02 коп; за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01.07.2022 по 28.02.2026 у розмірі 366 грн 92коп. (а.с.14 зворотній бік -18).
Частиною 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.
Враховуючи наведене, обов`язок по укладанню договору про надання житлово-комунальних послуг покладено законодавцем як на споживача, так і на виконавця.
Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.
Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
У частині 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути єдиною підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та підтверджена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18).
Отже, у суду є правові підстави для задоволення позову та стягнення з відповідачів суми заборгованості за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення.
Стосовно посилань ОСОБА_2 на те, що у період з квітня по серпень включно та листопад 2022 року вона разом із дитиною ОСОБА_3 фактично не проживали за адресою  АДРЕСА_1 та перебували за кордоном, суд зазначає наступне.
Положення п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Водночас, відповідно до п. 39 Правил № 690 споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг.
Відповідно до п. 47 Правил Індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати протягом місяця виконавця про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором, а також інформувати виконавця про тимчасову відсутність в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів (за відсутності приладів обліку); якщо період відсутності споживача та інших осіб перевищує шість місяців, споживач для реалізації права на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду зобов`язаний надавати виконавцю оновлену заяву з відповідними підтвердними документами в електронній або паперовій формі.
Матеріали справи не містять доказів, що відповідач ОСОБА_2 зверталась з відповідною заявою до позивача стосовно їх перебування за кордоном та тимчасову відсутність за адресою реєстрації. Таким чином, позивачем надавались послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Крім того, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою. У відповідності до частини 1 статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою. За положеннями статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.
Відповідно до частин 1, 2 Закону України «Про засади державної мовної політики» державною мовою України є українська мова. Українська мова, як державна мова обов`язково застосовується на всій території України при здійсненні повноважень органами законодавчої, виконавчої та судової влади, у міжнародних договорах, у навчальному процесі в навчальних закладах в межах і порядку, що визначаються цим Законом.
За частиною 1 статті 14 вказаного Закону судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою, а в частині 3 цієї статті визначено, що сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.
У разі, коли письмові докази подаються до суду іноземною мовою, додається їх засвідчений у встановленому порядку переклад українською мовою. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально посвідчена в порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат».
Враховуючи викладене, надані відповідачем ОСОБА_2 докази на підтвердження перебування за кордоном не можуть бути прийняті судом до уваги, як докази.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.
Окрім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат пов`язаних з надсиланням відповідачам копії поданих до суду документів. На підтвердження зазначених витрат представником позивача надано квитанції АТ «Укрпошта» на суму 260,00 грн.
За правилами статті 133 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема, з витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до статті 141 України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача.
Оскільки позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» в особі філії «Харківзбут» задоволені, витрати, пов`язані з розглядом справи у сумі 260,00 грн, а також сума сплаченого судового збору у розмірі 2662,40 грн. стягуються з відповідачів на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265, 280ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» в особі філії «Харківзбут» /м.Харків, пр. Ювілейний, 28А/ до  ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 /, ОСОБА_2 / АДРЕСА_1 / про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, абонентського обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення - задовольнити. 
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ,  на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» в особі філії «Харківзбут» на р/р НОМЕР_4 в АТ «ВСТ БАНК», МФО 307123, код ЄДРПОУ 45929670, заборгованість в розмірі 41 108 /сорок одна тисяча сто вісім/ грн 40 коп., з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.09.2021 по 28.02.2026 у розмірі 13 658 грн 66 коп; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.05.2015 по 28.02.2026 у розмірі 25 479 грн 36 коп.; за абонентське обслуговування за період з 01.07.2022 по 28.02.2026 у розмірі 1266 грн 44 коп.; за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01.09.2022 по 28.02.2026 у розмірі 337 грн 02 коп; за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01.07.2022 по 28.02.2026 у розмірі 366 грн 92коп.  
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ,  на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» в особі філії «Харківзбут» на р/р НОМЕР_4 в АТ «ВСТ БАНК», МФО 307123, код ЄДРПОУ 45929670, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662 грн 40 коп. та понесені витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 260 грн. 00 коп., а всього 2 922 грн 40 коп. в рівних частках по 1461 грн 20 коп. з кожного.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 06.07.2026.

Суддя      Т.М. Довготько