ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 679/840/25
Провадження № 22-ц/820/1467/26

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,
секретар: Шевчук Ю.Г.,
за участю представника позивача адвоката Прядуна Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 квітня 2026 року (суддя Грибанова Л.О.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, 
в с т а н о в и в :
У червні 2025 року ОСОБА_4 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.
Позовні вимоги мотивував тим, що перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_1 , від якого народився син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 травня 2021 року шлюб між сторонами розірвано. 
Відповідно до судового наказу Рівненського міського суду від 29 вересня 2020 року з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку до досягнення дитиною повноліття, які з боку позивача ОСОБА_2 сумлінно сплачуються, заборгованість по аліментам відсутня. 
28 грудня 2023 року позивач уклав шлюбі із ОСОБА_3 , від якого у них народилася донька ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Судовим наказом Нетішинського міського суду від 19 травня 2025 року з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_3 , на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку до досягнення дитиною повноліття
З позивача ОСОБА_2 за двома судовими наказами сукупно стягнуто аліменти у розмірі 1/2 частки, тобто, половину доходів позивача ОСОБА_2 , що не відповідає вимогам процесуального закону та покладає непомірні обов`язки,
Крім того відповідач ОСОБА_3 звернулася до суду позовом про стягнення з позивача ОСОБА_2 аліментів на утримання дружини, яка доглядає дитину до досягнення 3-х річного віку.
Позивачем зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому, слідуючи принципу рівності, позивач ОСОБА_2 вважає справедливим розмір стягнення аліментів від заробітку по 1/6 частки на кожну дитину. Просив суд врахувати проходження ним військової службу в лавах Збройних сил України і отримання грошового забезпечення, яке є єдиним джерелом доходу, при цьому, знаходження військової частини у місті Хмельницькому, тобто, поза місцем постійного проживання у місті Нетішин, зумовлює позивача ОСОБА_2 орендувати квартиру, сплачуючи щомісяця, як орендну плату у розмірі 9000 гривень, так і комунальні витрати у декілька тисяч гривень.
Також, він періодично бере участь у виконанні бойових завдань та, для забезпечення власної безпеки та належного виконання службових обов`язків, вимушений купувати необхідне військове оснащення, а також, несе витрати на лікування, зокрема, на усунення проблем із зором. Позивач ОСОБА_2 матеріально допомагає непрацездатним батькам пенсійного віку, із якими він постійно проживає у місті Нетішин.
Посилаючись на зазначене, позивач просив суд зменшити розмір аліментів за судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 29 вересня 2020 року – на користь ОСОБА_1 , на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття,
за судовим наказом Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19 травня 2025 року – на користь ОСОБА_3 , на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 квітня 2026 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.
Розмір аліментів, встановлений судовим наказом Рівненського міського суду від 29 вересня 2020 року, за яким – з позивача ОСОБА_2 , на користь відповідача ОСОБА_1 , на утримання дитини: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 серпня 2020 року і до досягнення повноліття, – змінено, стягнувши з позивача ОСОБА_2 , на користь відповідача ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, та до досягнення дитиною повноліття.
Розмір аліментів, встановлений судовим наказом Нетішинського міського суду від 19 травня 2025 року, за яким – з позивача ОСОБА_2 , на користь відповідача ОСОБА_3 , на утримання дитини: доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стягнуто аліменти, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 травня 2025 року, та до досягнення повноліття, – змінено, стягнувши з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, та до досягнення дитиною повноліття.
Суд першої інстанції вважав доведеним факт зміни матеріального та сімейного стану, як самостійних підстав для зменшення розміру аліментів, враховуючи, що позивач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , крім того, позивач має на утриманні дружину ОСОБА_3 , на користь якої зобов`язаний сплачувати аліменти у розмірі 1/10 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 19 травня 2025 року і до досягнення їх донькою ОСОБА_7 , трьох років, також, надає матеріальну допомогу батькам пенсійного віку – ОСОБА_9 , 1954 року народження, та ОСОБА_10 , 1963 року народження, являючись військовослужбовцем, за власний кошт здійснює придбання військової амуніції/засобів захисту, та, перебуваючи на службі поза межами місця проживання (за межами міста Нетішин), вимушений орендувати житло, утримання якого також потребує певних витрат, до того ж, маючи певні розлади здоров`я, потребує відповідного лікування, яке, як наслідок, потребує придбання лікарських засобів та медикаментів. Зазначене, на думку суду, підтверджує наявність підстав, передбачених статтею 192 СК України, для зменшення розміру аліментів, які стягуються на кожну дитину.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , та в цій частині позовних вимог відмовити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів з 1/4 до 1/6 частки доходу позивача, оскільки належних та допустимих доказів істотного погіршення його матеріального стану або інших обставин, передбачених статтею 192 Сімейного кодексу України, матеріали справи не містять. 
Сам факт народження у платника аліментів іншої дитини та перебування у новому шлюбі не є безумовною підставою для зменшення аліментів. Для зміни встановленого судом розміру аліментів позивач повинен довести погіршення свого матеріального становища, чого у даній справі зроблено не було. Навпаки, із наданої позивачем довідки про доходи вбачається, що його грошове забезпечення суттєво збільшилося порівняно з часом первісного стягнення аліментів і становить близько 50 000 грн. на місяць. 
Крім того, суд без належного доказового підтвердження врахував обставину утримання позивачем непрацездатних батьків. В матеріалах справи відсутні докази фактичного перебування батьків на його утриманні, а сам факт досягнення ними пенсійного віку не свідчить про наявність такого утримання.
Також безпідставно судом було взято до уваги і зазначено в оскаржуваному рішенні ті обставини, що позивач військовослужбовець змушений із свого грошового забезпечення нести витрати на оренду житла, на оплату лікування та придбання необхідного військового оснащення. При цьому доказів фактичного понесення таких витрат у розмірах, які б істотно впливали на матеріальний стан позивача, суду не надано. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2  не погоджується із доводами апеляційної скарги, вважає їх необґрунтованими, такими що зводяться до незгоди із висновками суду та власного тлумачення норм матеріального і процесуального права, що не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом першої інстанції відповідно до норм чинного законодавства. 
В судове засідання апелянтка ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки до електронного кабінету.
Представник ОСОБА_2 адвокат Прядун Р.В. в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити. 
Інші учасники по справі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до судового наказу Рівненського міського суду від 29 вересня 2020 року з позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , стягнуто аліменти на утримання дитини – сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 серпня 2020 року і до досягнення сином повноліття (а.с.13).
Нетішинським МВ ДВС ЦЗМУ МЮ (місто Хмельницький), на підставі заяви про примусове виконання, відкрито виконавче провадження – ВП №65243921 від 26 квітня 2021 року з примусового виконання судового наказу Рівненського міського суду Рівненської області від 29 вересня 2020 року (а.с.15).
Згідно платіжних інструкцій вбачається перерахування грошових коштів у визначених сумах з боку позивача ОСОБА_2 , на користь відповідача ОСОБА_1 , в рахунок сплати аліментів на утримання дитини – сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період часу червень 2023 року – червень 2025 року. (а.с.17-20).
Відповідно до довідки Нетішинського МВ ДВС ЦЗМУ МЮ (місто Хмельницький) за №17457 від 23 червня 2021 року – у ВП №65243921 щодо стягнення з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 аліментів на утримання сина – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборгованість, станом на 23 червня 2021 року, відсутня, що підтверджується інформацією з АСВП (а.с.16).
Зі змісту постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14 серпня 2025 року вбачається, що 14 серпня 2025 року Нетішинським ВДВС у Шепетівському районі Хмельницької області ЦМУ МЮ (місто Київ) у ВП №78759220 при примусовому виконанні судового наказу Рівненського міського суду від 29 вересня 2020 року – про стягнення з позивача ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постановлено рішення звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 , які останній отримує у в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_1 (а.с.111,112-113).
28 грудня 2023 року Нетішинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_11 , про що свідчить актовий запис за №144 від 28 грудня 2023 року (свідоцтва серії НОМЕР_2 від 28 грудня 2023 року та серії НОМЕР_3 від 28 грудня 2023 року) (а.с.22).
ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася ОСОБА_7 , відповідно актового запису про народження №146 від 09 вересня 2023 року, батьками дитини – ОСОБА_7 , є: позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_12 (а.с.23).
Судовим наказом Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19 травня 2025 року з позивача ОСОБА_2 , на користь відповідача ОСОБА_3 , стягнуто аліменти на утримання дитини – доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 травня 2025 року, та до досягнення дитиною повноліття (а.с.25).
Згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 23 травня 2025 року, Нетішинським ВДВС у Шепетівському районі Хмельницької області ЦМУ МЮ (місто Хмельницький) у ВП №78176569 при примусовому виконанні судового наказу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19 травня 2025 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 , які останній отримує у в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_1 (а.с.27).
Нетішинським ВДВС у Шепетівському районі Хмельницької області ЦМУ МЮ (місто Київ), відкрито виконавче провадження – ВП №78794163 від 07 серпня 2025 року з примусового виконання виконавчого листа Нетішинського міського суду, за яким – з позивача ОСОБА_2 , на користь відповідача ОСОБА_3 , стягнуто аліменти на дружину у розмірі 1/10 частини заробітку (доходу) позивача ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з 19 травня 2025 року і до досягнення їх донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьох років, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 115).
Згідно довідки в/ч НОМЕР_1 за №1759/2/745 від 07 травня 2025 року ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за контрактом у в/ч НОМЕР_1 (а.с.32).
Із довідки про доходи позивача вбачається, що ОСОБА_2 займає посаду військовослужбовця у Військовій частині НОМЕР_1 , а його дохід за грудень 2024 року по травень 2025 року становить 289932,89 грн. (а.с. 33).
Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП НМР «Спеціалізована медико-санітарна частина місто Нетішин» №132 від 11 травня 2025 року позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в період часу з 07 січня 2025 року до 11 січня 2025 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: основний: G90.8, супутні: K76.0, N28.1 (а.с.36).
Із копії виписки обстеження у Офтальмологічному Центрі «ЗІР» від 12 травня 2025 року вбачається звернення позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у медичної установи, обстеження та встановлення діагнозу: міопія слабкого ступеня правого ока, міопія середнього ступеня лівого ока, з рекомендацією лікування: МЛК OD-2,0/OS-3,0, зволожуючі каплі (гілайс аміно, оптінол 0,21 %), спостереження та амбулаторного лікування ретинопротекторного профілю двічі на рік (а.с.37)
Батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с.102).
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 є пенсіонером за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 (серія НОМЕР_6 від 12 січня 2015 року (а.с.58).
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , є пенсіонером за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_7 (серія НОМЕР_8 від 08 червня 2023 року) (а.с.59).
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. 
Згідно з частиною 1 пункту 4 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей-половини заробітку платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням батьківства(материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. 
За приписами частини 7 статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини 1 статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.
Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього крім неповнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у другому шлюбі,  ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька ОСОБА_8 . На час звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , з нього стягуються на утримання малолітньої доньки ОСОБА_8 та її матері ОСОБА_3 , аліменти на їх утримання. 
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду:від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22),від 10 жовтня 2023 року у справі № № 682/2454/22 (провадження № 61-10748 св 23).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд першої інстанції, установивши, що змінився сімейний стан ОСОБА_2 , а саме, народження від іншого шлюбу доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на утримання якої останній теж несе витрати, дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказана обставина є самостійною підставою для зменшення розміру стягуваних із нього аліментів на користь ОСОБА_1 з 1/4 на 1/6 частин. При цьому буде дотримано баланс рівності прав дітей ОСОБА_2 на матеріальне забезпечення.
Суд першої інстанції розглянув справу в межах заявлених позивачем вимог, на підставі наданих сторонами доказів та з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, фактично апелянт наводить аргументи, яким дана оцінка судом в мотивувальній частині рішення, з якими погоджується апеляційний суд, а тому такі доводи апелянта слід відхилити. 
Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
При вирішенні справи суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, правильно застосував закон, що їх регулює. Повно та всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним доказам.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення в оскаржуваній частині - без змін.
Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд – 
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 квітня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 30 червня 2026 року

Судді:          Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк