Справа № 585/1249/26 
Номер провадження 1-кп/585/300/26 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі головуючого судді – ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання – ОСОБА_2 , 
сторін кримінального провадження:
прокурора – ОСОБА_3 , 
обвинуваченого – ОСОБА_4 , 
захисника – ОСОБА_5 ,
представника потерпілої сторони – ОСОБА_6 , 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024205500000266 від 17.07.2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуїв, Харківської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, фізичної особи – підприємця, не одруженого, раніше не судимого , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 197-1 Кримінального кодексу України (далі КК України), 

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

1. У невстановлений слідством час і день, але не пізніше 13.08.2021 року у ОСОБА_7 , який достовірно знав про відсутність відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у його власність або надання у користування земельної ділянки комунальної власності, яка розташована біля господарства за адресами: АДРЕСА_2 , та м. Ромни, Сумської області, 2-ий провул. Западинської, 16а, та на якій знаходяться трансформаторна підстанція з визначеними охоронними зонами, виник злочинний умисел, направлений на самовільне її захоплення, шляхом будівництва паркану з воротами для огородження місця здійснення господарської діяльності та складування бетонних виробів. 
Реалізуючи вказаний злочинний умисел у невстановлений слідством час і день, але не пізніше 13.08.2021 ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, самовільно, без належного оформлення права власності, права користування чи оренди на землю та їх державної реєстрації, здійснив незаконне будівництво кам`яного паркану з металевими воротами на земельній ділянці комунальної власності Роменської міської ради, яка розташована біля господарств за адресами: м. Ромни, Сумської області, 2-ий провул. Западинської, 16, м. Ромни, Сумської області, 2-ий провул. Западинської, 16а, в охоронній зоні трансформаторної підстанції № 1011 філії «Роменський РЕМ» АТ «Сумиобленерго», а також здійснив там складування бетонних виробів, на загальній площі 0,0327 га, таким чином самовільно зайнявши її. 
2. Дії  ОСОБА_7 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 197-1 КК України, як самовільне зайняття земельної ділянки, щодо земель в охоронних зонах. 

ІІ. Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.
3. 26 березня 2026 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024205500000266 від 17.07.2024 року в порядку статей 468, 469 та 471 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до даної угоди представник потерпілого та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.2 ст. 197-1 КК України.
4. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 197-1 КК України, із застосуванням вимог ст. 65, 69 КК України, у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 8500 грн. 
5. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та представнику потерпілого, в угоді зазначена дата її складання та вона скріплена підписами сторін.
6. Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає в повному обсязі свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаюється. 

ІІІ. Мотивами, з яких Суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керується.
7. Відповідно до п.1 частини четвертої статті 469 КПК України Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
8. Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 197-1 КК України, яке, враховуючи положення статті 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину. 
9. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що він цілком розуміє:
9.1. що він має право на судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального проступку, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі, на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;
9.2. наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК;
9.3. характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 197-1 КК України.
9.4. Крім того, зазначив, що він вину визнає в повному обсязі та погоджується з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
10. Представник потерпілого в судовому засіданні підтвердив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені статтею 473 КПК, та просить затвердити зазначену угоду, оскільки претензій матеріального та морального характеру не має.
11. Суд в порядку статті 474 КПК шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
12. Виходячи з вищевикладеного та дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК, вислухавши думку прокурора, який не заперечував щодо затвердження угоди, обвинуваченого, захисника та представника потерпілого, які не заперечували щодо затвердження угоди, Суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 26 березня 2026 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024205500000266 від 17.07.2024 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 . 

ІV. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
13. Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
14. Цивільний позов не заявлено. 
15. Запобіжний захід ОСОБА_4 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

З цих підстав,
керуючись пунктом 1 частини третьої статті 314,статтями 368,370-371,373-374,376,475 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, 

У Х В А Л И В :
1. Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_7 , укладену за участю захисника ОСОБА_5 , від 26 березня 2026 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024205500000266 від 17.07.2024 року за обвинуваченням  ОСОБА_7  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 197-1 КК України.
2.  ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 197-1 КК України, і призначити покарання, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.
3. Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення:
обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО
МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ     ОСОБА_8