Справа № 161/27199/25 
Провадження № 2/161/34/26

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2026 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді - Пахолюка А.М.
при секретарі – Корнійчук А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
ТзОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.04.2021 року між ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг № 2109402092385, за умовами якого, відповідач отримав кредит в розмірі 2100 грн., строком на 365 днів, який зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування ним. 
01.12.2021 року між ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 1-12, у відповідності до умов якого, до останнього перейшли права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2109402092385. 
10.01.2023 року між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТзОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі до ОСОБА_1 за договором № 2109402092385.
Однак, відповідач свої зобов`язання за договором № 2109402092385 належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 36919,68 грн. з яких: 2100 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 34819,68 грн. - заборгованість по відсотках.
На підставі наведеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 2109402092385 від 04.04.2021 року в сумі 36919,68 грн. з яких: 2100 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 34819,68 грн. - заборгованість по відсотках.
Крім того, 04.04.2021 року між ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг № 2109405517071, за умовами якого, відповідач отримав кредит в розмірі 4900 грн., строком на 365 днів, який зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування ним. 
01.12.2021 року між ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 1-12, у відповідності до умов якого, до останнього перейшли права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2109405517071. 
10.03.2023 року між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТзОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі ОСОБА_1 за договором № 2109405517071.
Однак, відповідач свої зобов`язання за договором № 2109405517071 належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 86145,92 грн. з яких: 4900 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 81245,92 грн. - заборгованість по відсотках.
На підставі наведеного, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 2109405517071  від 04.04.2021 року в сумі 62844,46 грн. з яких: 4900 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 57944,46 грн. - заборгованість по відсотках.
Крім того, 04.04.2021 року між ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг № 2109402551272, за умовами якого, відповідач отримав кредит в розмірі 1800 грн., строком на 365 днів, який зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування ним. 
01.12.2021 року між ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 1-12, у відповідності до умов якого, до останнього перейшли права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2109402551272. 
10.01.2023 року між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТзОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі до ОСОБА_1 за договором № 2109402551272.
Однак, відповідач свої зобов`язання за договором № 2109402551272 належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 31645,44 грн. з яких: 1800 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 29845,44 грн. - заборгованість по відсотках.
На підставі наведеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 2109402551272 від 04.04.2021 року в сумі 31645,44 грн. з яких: 1800 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 29845,44 грн. - заборгованість по відсотках.
Крім того, 04.04.2021 року між ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг № 2109403009925, за умовами якого, відповідач отримав кредит в розмірі 3200 грн., строком на 365 днів, який зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування ним. 
01.12.2021 року між ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 1-12, у відповідності до умов якого, до останнього перейшли права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2109403009925. 
10.01.2023 року між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТзОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі до ОСОБА_1 за договором № 2109403009925.
Однак, відповідач свої зобов`язання за договором № 2109403009925 належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 56258,56 грн. з яких: 3200 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 53058,56 грн. - заборгованість по відсотках.
На підставі наведеного, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 2109403009925 від 04.04.2021 року в сумі 41041,28 грн. з яких: 3200 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 37841,28 грн. - заборгованість по відсотках та понесені судові витрати у справі.
Ухвалою суду від 13 січня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі. Зазначив, що визнає суму заборгованості за тілом кредиту, однак заперечує щодо стягнення з нього відсотків, оскільки є військовим.
Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. 
Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.
Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 04.04.2021 року між ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг № 2109402092385, за умовами якого, відповідач отримав кредит в розмірі 2100 грн., строком на 365 днів, який зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування ним. Також зазначено анкетні відомості про позичальника, зокрема, прізвище ім`я по батькові, РНОКПП, адреса реєстрації, номер мобільного телефону, електронна пошта.
Згідно п. 1.2. Кредитного договору, кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`емною його частиною.
Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору, орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів.
Пунктом 1.4. Договору передбачено, що проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми
кредиту у наступному розмірі:
a) 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту;
б) починаючи з першого дня наступного за орінтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначено у п. 1.4.а);
в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6);
г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в).
Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами по даній справі в установленому законом порядку був укладений кредитнй договір в електронній формі, на підставі якого між ними виникли відповідні договірні правовідносини.
Судом встановлено, що відповідачем не заперечується факт укладення між ним та ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» кредитного договору № 2109402092385 від 04.04.2021 року та відповідач визнає позовну вимогу щодо стягнення суми тіла кредиту в розмірі 2100 грн.
Таким чином, в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, дана обставина не підлягає доказуванню в даному випадку.
Із матеріалів справи вбачається, що ТзОВ ««Служба миттєвого кредитування» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 2100 грн. відповідно до умов укладеного договору № 2109402092385, що підтверджується довідкою щодо підтвердження переказу грошових коштів ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» від 23.04.2025 року.
Отже, судом встановлено, що первісний кредитор виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, а саме надав грошові кошти у розмірі встановленому договором.
01.12.2021 року між ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 1-12, у відповідності до умов якого, до останнього перейшли права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2109402092385. 
10.01.2023 року між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТзОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2109402092385.
Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 36919,68 грн. з яких: 2100 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 34819,68 грн. - заборгованість по відсотках.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ТзОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором № 2109402092385 від 04.04.2021 року в розмірі 36919,68 грн. з яких: 2100 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 34819,68 грн. - заборгованість по відсотках.
Судом також встановлено, що 04.04.2021 року між ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг № 2109405517071, за умовами якого, відповідач отримав кредит в розмірі 4900 грн., строком на 365 днів, який зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування ним. Також зазначено анкетні відомості про позичальника, зокрема, прізвище ім`я по батькові, РНОКПП, адреса реєстрації, номер мобільного телефону, електронна пошта.
Згідно п. 1.2. Кредитного договору, кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`емною його частиною.
Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору, орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів.
Пунктом 1.4. Договору передбачено, що проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми
кредиту у наступному розмірі:
a) 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту;
б) починаючи з першого дня наступного за орінтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначено у п. 1.4.а);
в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6);
г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в).
Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами по даній справі в установленому законом порядку був укладений кредитнй договір в електронній формі, на підставі якого між ними виникли відповідні договірні правовідносини.
Судом встановлено, що відповідачем не заперечується факт укладення між ним та ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» кредитного договору № 2109405517071 від 04.04.2021 року та відповідач визнає позовну вимогу щодо стягнення суми тіла кредиту в розмірі 4900 грн.
Таким чином, в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, дана обставина не підлягає доказуванню в даному випадку.
Із матеріалів справи вбачається, що ТзОВ ««Служба миттєвого кредитування» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 4900 грн. відповідно до умов укладеного договору № 2109405517071, що підтверджується довідкою щодо підтвердження переказу грошових коштів ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» від 23.04.2025 року.
Отже, судом встановлено, що первісний кредитор виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, а саме надав грошові кошти у розмірі встановленому договором.
01.12.2021 року між ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 1-12, у відповідності до умов якого, до останнього перейшли права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2109405517071. 
10.03.2023 року між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТзОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі ОСОБА_1 за договором № 2109405517071.
Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 86145,92 грн. з яких: 4900 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 81245,92 грн. - заборгованість по відсотках.
Однак, позивач, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 2109405517071 від 04.04.2021 року в сумі 62844,46 грн. з яких: 4900 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 57944,46 грн. - заборгованість по відсотках.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ТзОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором № 2109405517071 від 04.04.2021 року в розмірі 62844,46 грн. з яких: 4900 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 57944,46 грн. - заборгованість по відсотках.
Крім того, судом встановлено, що 04.04.2021 року між ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг № 2109402551272, за умовами якого, відповідач отримав кредит в розмірі 1800 грн., строком на 365 днів, який зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування ним. Також зазначено анкетні відомості про позичальника, зокрема, прізвище ім`я по батькові, РНОКПП, адреса реєстрації, номер мобільного телефону, електронна пошта.
Згідно п. 1.2. Кредитного договору, кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`емною його частиною.
Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору, орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів.
Пунктом 1.4. Договору передбачено, що проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми
кредиту у наступному розмірі:
a) 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту;
б) починаючи з першого дня наступного за орінтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначено у п. 1.4.а);
в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6);
г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в).
Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами по даній справі в установленому законом порядку був укладений кредитнй договір в електронній формі, на підставі якого між ними виникли відповідні договірні правовідносини.
Судом встановлено, що відповідачем не заперечується факт укладення між ним та ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» кредитного договору № 2109402551272 від 04.04.2021 року та відповідач визнає позовну вимогу щодо стягнення суми тіла кредиту в розмірі 1800 грн.
Таким чином, в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, дана обставина не підлягає доказуванню в даному випадку.
Із матеріалів справи вбачається, що ТзОВ ««Служба миттєвого кредитування» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 1800 грн. відповідно до умов укладеного договору № 2109402551272, що підтверджується довідкою щодо підтвердження переказу грошових коштів ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» від 23.04.2025 року.
Отже, судом встановлено, що первісний кредитор виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, а саме надав грошові кошти у розмірі встановленому договором.
01.12.2021 року між ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 1-12, у відповідності до умов якого, до останнього перейшли права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2109402092385. 
10.01.2023 року між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТзОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2109402551272.
Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 31645,44 грн. з яких: 1800 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 29845,44 грн. - заборгованість по відсотках.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ТзОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором № 2109405517071 від 04.04.2021 року в розмірі 31645,44 грн. з яких: 1800 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 29845,44 грн. - заборгованість по відсотках.
Крім того, судом встановлено, що 04.04.2021 року між ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг № 2109403009925, за умовами якого, відповідач отримав кредит в розмірі 1800 грн., строком на 365 днів, який зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування ним. Також зазначено анкетні відомості про позичальника, зокрема, прізвище ім`я по батькові, РНОКПП, адреса реєстрації, номер мобільного телефону, електронна пошта.
Згідно п. 1.2. Кредитного договору, кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`емною його частиною.
Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору, орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів.
Пунктом 1.4. Договору передбачено, що проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми
кредиту у наступному розмірі:
a) 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту;
б) починаючи з першого дня наступного за орінтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначено у п. 1.4.а);
в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6);
г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в).
Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами по даній справі в установленому законом порядку був укладений кредитнй договір в електронній формі, на підставі якого між ними виникли відповідні договірні правовідносини.
Судом встановлено, що відповідачем не заперечується факт укладення між ним та ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» кредитного договору № 2109403009925 від 04.04.2021 року та відповідач визнає позовну вимогу щодо стягнення суми тіла кредиту в розмірі 3200 грн.
Таким чином, в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, дана обставина не підлягає доказуванню в даному випадку.
Із матеріалів справи вбачається, що ТзОВ ««Служба миттєвого кредитування» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 3200 грн. відповідно до умов укладеного договору № 2109403009925, що підтверджується довідкою щодо підтвердження переказу грошових коштів ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» від 23.04.2025 року.
Отже, судом встановлено, що первісний кредитор виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, а саме надав грошові кошти у розмірі встановленому договором.
01.12.2021 року між ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 1-12, у відповідності до умов якого, до останнього перейшли права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2109403009925. 
10.01.2023 року між ТзОВ «Вердикт Капітал» та ТзОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТзОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2109403009925.
Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 56258,56 грн. з яких: 3200 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 53058,56 грн. - заборгованість по відсотках.
Однак, позивач, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 2109403009925 від 04.04.2021 року в сумі 41041,28 грн. з яких: 3200 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 37841,28 грн. - заборгованість по відсотках.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ТзОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором № 2109403009925 від 04.04.2021 року в розмірі 41041,28 грн. з яких: 3200 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 37841,28 грн. - заборгованість по відсотках.
Щодо заперечень відповідача відносно нарахованих йому відсотків, суд виходить з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив нарахування відсотків за користування кредитними коштами у межах строку дії кредитних договорів № 2109402092385, № 2109405517071, № 2109402551272 та № 2109403009925 від 04.04.2021 року (365 днів), розрахунки яких були здійснені відповідно до процентних ставок, які зазначені в у вказаних вище кредитних договорах, що підтверджується наданими суду розрахунками, які не спростовані відповідачем, як і не спростовано відсутність його волевиявлення на погодження вказаних процентних ставок, які застосовувалися до нього.
Відповідно до частини першої та шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідач в ході розгляду справи не надав альтернативних розрахунків заборгованості за кредитними договорами, не спростував проведених розрахунків, а тому суд погоджується з розрахунками заборгованості, наданими позивачем.
Крім того, підписуючи кредитні договори № 2109402092385, № 2109405517071, № 2109402551272 та № 2109403009925 від 04.04.2021 року, ОСОБА_1 був ознайомлений з їх умовами, зокрема щодо нарахування процентів та погодився з ними, а тому суд не бере до уваги заперечення відповідача.
Також, суд оцінює критично та не бере до уваги, доводи відповідача про те, що відсотки за користування кредитом не підлягають стягненню з огляду на його статус військовослужбовця, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами. 
Зокрема, відповідач не надав жодних документів, які б свідчили про проходження ним військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, саме у період дії кредитних договорів та в час нарахування відсотків. За відсутності таких доказів суд позбавлений можливості встановити наявність правових підстав для застосування відповідних пільг, у зв`язку з чим зазначені доводи не приймаються до уваги. 
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначена правова позиція також викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16.
В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в 25000 грн. підтверджується договором про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 року, заявкою на надання юридичної допомоги № 2618 від 03.11.2025 року, витягом з акту № 16 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025 року.
Проте позивачем не надано належних доказів, що підтверджують надання правової допомоги, сплату гонорару адвокату. 
За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що відсутність документального підтвердження про понесені відповідачем витрати на правову допомогу є підставою для відмови у стягненні таких витрат з позивача.
Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2422,40 грн. сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265,354 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 533, 625, 626, 629, 631, 651, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056 Цивільного кодексу України суд,-
УХВАЛИВ: 
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором позики № 2109402092385 від 04.04.2021 року в розмірі 36919 (тридцять шість тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять) 68 грн., з яких: 2100 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 34819,68 грн. - заборгованість по відсотках.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором позики № 2109405517071 від 04.04.2021 року в розмірі 62844 (шістдесят дві тисячі вісімсот сорок чотири) 46 грн., з яких: 4900 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 57944,46 грн. - заборгованість по відсотках.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором позики № 2109402551272 від 04.04.2021 року в розмірі 31645 (тридцять одна тисяча шістсот сорок п`ять) 44 грн., з яких: 1800 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 29845,44 грн. - заборгованість по відсотках.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором позики № 2109403009925 від 04.04.2021 року в розмірі 41041 (сорок одна тисяча сорок один) 28 грн., з яких: 3200 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 37841,28 грн. - заборгованість по відсотках.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» понесені витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі – 2422 (дві тисячі чотириста двадцять два) грн. 40 коп.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926;
Відповідач – ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Дата складення повного тексту рішення 24 квітня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного
суду Волинської області Пахолюк А.М.