ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

майдан Путятинський, 3/65, м. Житомир, 10002, тел. (0412) 48 16 20,
e-mail: inbox@zt.arbitr.gov.ua, web: https://zt.arbitr.gov.ua,
код ЄДРПОУ 03499916 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 р. 	м. Житомир 	Справа № 906/1494/25 	

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А. 
секретар судового засідання: Рудницька Н.В.,
за участю представника відповідача: Слівінський В.О. - адвокат, ордер серія АМ № 1188022 від 09.01.2023р., 

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу
за позовом ОСОБА_1 
до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області 
про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити дії 

Процесуальні дії по справі.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про:
- визнання протиправною бездіяльність голови Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області щодо невиконання рішення сорок другої сесії Брусилівської селищної ради сьомого скликання від 19.02.2020р. № 1379;
- зобов`язання голову Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області виконати рішення сорок другої сесії Брусилівської селищної ради сьомого скликання від 19.02.2020р. № 1379 та передання в оренду земельних ділянок за кадастровими номерами:
- 1820983500:05:000:0595 площею 19.0537 га;
- 1820983500:05:000:0596 площею 19.0537 га;
- 1820983500:05:000:0597 площею 19.0537 га;
- 1820983500:05:000:0598 площею 19.0532 га;
- 1820983500:05:000:0599 площею 19.0537 га;
- 1820983500:05:000:0600 площею 19.0537 га;
- 1820983500:05:000:0601 площею 19.0537 га;
- 1820983500:05:000:0602 площею 19.0537 га;
- 1820983500:05:000:0603 площею 19.0537 га для ведення фермерського господарства.
Ухвалою суду від 18.11.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 18.12.2025р.
Ухвалою від 18.12.2025р. підготовче засідання відкладено на 15.01.2026р.
Ухвалою від 15.01.2026р. суд відклав підготовче засідання на 19.02.2026р.
19.02.2026р. від Брусилівської селищної ради надійшли пояснення у справі (а.с. 37-40).
Протокольною ухвалою від 19.02.2026р. суд оголосив перерву в підготовчому судовому засіданні до 02.03.2026р.
Ухвалою від 02.03.2026р. суд закрив підготовче провадження та призначив справу №906/1494/25 до судового розгляду по суті на 24.03.2026р.
Ухвалою від 24.03.2026р. суд відклав розгляд справи по суті на 21.04.2026р.
В судовому засіданні 21.04.2026р. суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.
Позивач зазначає, що рішенням 42-ї сесії Брусилівської селищної ради від 19.02.2020р. № 1379 йому було надано в оренду строком на 10 років земельну ділянку кадастровий номер 1820983500:05:000:0989 площею 171,4828 га для ведення фермерського господарства, з правом передачі в суборенду. Цим же рішенням селищного голову було уповноважено укласти відповідний договір оренди.
На думку позивача, вказане рішення є чинним, оскільки окремого рішення про його скасування селищною радою не приймалося. У 2025 році земельну ділянку було поділено на дев`ять окремих земельних ділянок площею по 19,0537 га.
Позивач стверджує, що, незважаючи на його звернення до селищної ради з вимогою виконати рішення від 19.02.2020р. № 1379 та укласти договір оренди щодо новоутворених земельних ділянок, таке рішення не виконано, а земельні ділянки в оренду йому не передано.
У зв`язку з цим позивач просить визнати протиправною бездіяльність голови Брусилівської селищної ради щодо невиконання рішення ради, а також зобов`язати відповідача виконати зазначене рішення і передати йому земельні ділянки з кадастровими номерами: 1820983500:05:000:0595, 1820983500:05:000:0596, 1820983500:05:000:0597, 1820983500:05:000:0598, 1820983500:05:000:0599, 1820983500:05:000:0600, 1820983500:05:000:0601, 1820983500:05:000:0602, 1820983500:05:000:0603 в оренду для ведення фермерського господарства.
Брусилівська селищна рада заперечує проти задоволення позову та зазначає, що рішення 42-ї сесії від 19.02.2020р. №1379 було виконано, оскільки 25.02.2020р. між радою та позивачем був укладений договір оренди земельних ділянок.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 18.03.2024р. у справі №906/631/23 зазначений договір оренди було визнано недійсним.
Крім того, відповідач вказує, що новоутворені земельні ділянки з кадастровими номерами: 1820983500:05:000:0595, 1820983500:05:000:0596, 1820983500:05:000:0597, 1820983500:05:000:0598, 1820983500:05:000:0599, 1820983500:05:000:0600, 1820983500:05:000:0601, 1820983500:05:000:0602, 1820983500:05:000:0603 площею по 19,0537 га в оренду позивачу для ведення фермерського господарства не передавались, а тому відсутні підстави для зобов`язання ради повторно передавати їх в оренду.
Також відповідач наголошує на своїх повноваженнях як органу місцевого самоврядування розпоряджатися землями комунальної власності на власний розсуд у межах закону.
З огляду на викладене, відповідач вважає позовні вимоги безпідставними, зазначає про відсутність предмета спору та просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Рішенням сорок другої сесії Брусилівської селищної ради сьомого скликання № 1379 від 19.02.2020р. вирішила передати ОСОБА_1 в користування на умовах договору оренди землi земельну ділянку площею 171,4828 га з кадастровим номером 1820983500:05:000:0989 для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населеного пункту с. Биків Брусилівського району Житомирської області терміном на 10 (десять) років, з правом передачі в суборенду (п.2).
Встановлено орендну плату за користування земельною ділянкою в розмірі 7% від нормативно грошової оцінки земельної дiлянки (п.2.1.).
Доручено селищному голові Габенцю В.В. укласти вiд імені селищної ради з ОСОБА_1 договір оренди землі відповідно до пунктів 2, 2.1. даного рішення (п.2.2.) (а.с. 7).
25.02.2020р. між Брусилівською селищною радою Брусилівського району Житомирської області (орендодавець, відповідач) та ОСОБА_1 (орендар, позивач) було укладено договір оренди землі (а.с. 42-44), відповідно до п.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування земельні ділянки для ведення фермерського господарства (01:02), серед яких земельна ділянка площею 171,4828 га з кадастровим номером 1820983500:05:000:0989, яка розташована за межами населеного пункту с. Биків Брусилівського району Житомирської області.
Згідно з рішенням Господарського суду Житомирської області від 18.03.2024р. у справі №906/631/23 за позовом Керівника Коростишівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Брусилівської селищної ради Житомирської області до 1) ОСОБА_1 ; 2) Фермерського господарства "Нона-4"; 3) Фермерського господарства "Нона-6"; 4) Фермерського господарства "Нона-8" про визнання недійсним договору оренди земельних ділянок, скасування державної реєстрації права оренди та суборенди, зобов`язання повернути земельні ділянки, яке залишено без змін постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 27.06.2024р., договір оренди землі від 25.02.2020р. визнано недійсним.
Відповідно до рішення шістдесят дев`ятої сесії Брусилівської селищної ради восьмого скликання № 2627 від 18.12.2024р. Брусилівській селищній раді Житомирського району Житомирської області надано дозвіл на розроблення технічної документацiї із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної дiлянки комунальної власності площею 171,4828 га (кадастровий номер 1820983500:05:000:0989) із категорії земель - землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення - «для ведення фермерського господарства», яка розташована за межами села Биків Житомирського району Житомирської областi, на дев`ять земельних дiлянок площею по 19,0537 га.
Згідно листа Брусилівської селищної ради від 18.09.2025р. № 94, відповідно до пункту 3 рішення сімдесят четвертої сесії Брусилівської селищної ради восьмого скликання № 2777 від 16.04.2025р. "Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок комунальної власності" затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності площею 171,4828 га (кадастровий номер 1820983500:05:000:0989), цільове призначення земельної ділянки - для ведення фермерського господарства, що розташована за межами села Озера Житомирського району Житомирської області на дев`ять земельних ділянок:
- 1820983500:05:000:0595 площею 19.0537 га;
- 1820983500:05:000:0596 площею 19.0537 га;
- 1820983500:05:000:0597 площею 19.0537 га;
- 1820983500:05:000:0598 площею 19.0532 га;
- 1820983500:05:000:0599 площею 19.0537 га;
- 1820983500:05:000:0600 площею 19.0537 га;
- 1820983500:05:000:0601 площею 19.0537 га;
- 1820983500:05:000:0602 площею 19.0537 га;
- 1820983500:05:000:0603 площею 19.0537 га (а.с.9).
03.10.2025р. ОСОБА_1 звернувся до голови Брусилівської селищної ради із заявою, в якій просив виконати рішення 42-ї сесії ради від 19.02.2020р. №1379 та передати йому в оренду зазначені земельні ділянки строком на 10 років (а.с. 10-12).
Листом Брусилівської селищної ради від 24.10.2025р. №109 повідомлено ОСОБА_1 , що радою не приймалося окремого рішення про скасування рішення 42-ї сесії Брусилівської селищної ради сьомого скликання від 19.02.2020р. №1379 «Про оренду земельних ділянок» (а.с.8).
Оскільки земельні ділянки в оренду передані не були, позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати протиправною бездіяльність голови Брусилівської селищної ради щодо невиконання рішення 42-ї сесії від 19.02.2020р. №1379 та зобов`язати виконати зазначене рішення шляхом передачі йому в оренду сформованих у результаті поділу земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. 
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом, що відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування, є Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні".
Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.
За змістом частини четвертої статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський, селищний, міський голова забезпечує здійснення наданих законом повноважень органів місцевого самоврядування, організовує роботу ради та підписує від її імені договори відповідно до рішень ради.
Отже, сільський, селищний, міський голова, діючи як головна посадова особа територіальної громади, уповноважений представляти відповідну раду у правовідносинах та вчиняти від її імені правочини, у тому числі щодо розпорядження майном територіальної громади, виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені законом і відповідними рішеннями ради.
Згідно з ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. З наведеною нормою Конституції України кореспондуються приписи частин першої, другої статті 373 Цивільного кодексу України та статті 1 Земельного кодексу України.
За змістом статті 93 Земельного кодексу України та статті 2 Закону України “Про оренду землі” відносини, пов`язані з орендою землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України “Про оренду землі”, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності
Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина 2 даної статті).
Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування і земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всі потреб.
Згідно із частиною першою статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.
Згідно ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство" надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.
Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вирішення питань регулювання земельних відносин належить до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад.
Згідно з частиною першою статті 59 цього Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 09.05.2023р. у справі № 520/1535/19, відповідно до якої акт органу державної влади чи місцевого самоврядування є офіційним письмовим документом, що породжує певні правові наслідки. Акти ненормативного характеру (індивідуальні акти) породжують права та обов`язки лише для визначеного ними суб`єкта або визначеного кола суб`єктів.
Відповідно до висновків Верховного Суду, які викладено у постанові від 07.06.2022р. справа № 918/434/21, "Індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк".
Отже, рішення ради про надання конкретній особі земельної ділянки в оренду є актом індивідуальної дії, який породжує права та обов`язки лише для визначеного ним суб`єкта та вичерпує свою дію його виконанням.
Так, рішенням 42-ї сесії Брусилівської селищної ради від 19.02.2020р. №1379 ОСОБА_1 було надано в оренду земельну ділянку площею 171,4828 га з кадастровим номером 1820983500:05:000:0989 для ведення фермерського господарства. Селищному голові Гребенцю В.В. доручено укласти відповідний договір оренди від імені селищної ради.
На виконання зазначеного рішення, 25.02.2020р. між Брусилівською селищною радою та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі щодо вказаної земельної ділянки (а.с. 42-44).
Отже, укладення 25.02.2020р. договору оренди землі вказує, що рішення Брусилівської селищної ради від 19.02.2020р. № 1379 було реалізоване, а відтак його дія вичерпалася виконанням.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023р. у справі № 912/2797/21 зазначено, що вимога про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, яке на час звернення до суду вже виконано шляхом укладення відповідного договору оренди, не є ефективним способом захисту, оскільки таке рішення вичерпало свою дію виконанням (пункт 8.13 постанови).
Разом з тим, судом встановлено, що рішенням Господарського суду Житомирської області від 18.03.2024р. у справі № 906/631/23 за позовом Керівника Коростишівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Брусилівської селищної ради Житомирської області до 1) ОСОБА_1 ; 2) Фермерського господарства "Нона-4"; 3) Фермерського господарства "Нона-6"; 4) Фермерського господарства "Нона-8" про визнання недійсним договору оренди земельних ділянок, скасування державної реєстрації права оренди та суборенди, зобов`язання повернути земельні ділянки, яке залишено без змін постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 27.06.2024р., договір оренди землі від 25.02.2020р. визнано недійсним.
Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У справі № 906/631/23 суди дійшли висновку, що договір оренди землі від 25.02.2020р. укладено з порушенням вимог статті 134 Земельного кодексу України, відповідно до частини першої якої земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, установлених частинами другою і третьою цієї статті.
При цьому ч. ч. 2, 3 ст. 134 Земельного кодексу України передбачає виключення, серед яких відсутня передача в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства.
03.04.2016р. набрав чинності Закон України від 18.02.16 №1012-VІІІ «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів», яким виключено абзац 16 ч. 2 ст. 134 ЗК України, який передбачав передачу в оренду громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства.
Таким чином, необхідною умовою передачі в оренду земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності, є проведення земельних торгів. Недотримання цієї процедури є порушенням чинного законодавства під час укладення договору оренди землі. 
Оскільки спірний договір оренди було укладено без проведення земельних торгів, за відсутності передбачених законом винятків, суди у справі 906/631/23 дійшли висновку, що договір суперечить вимогам земельного законодавства, а відтак є недійсним.
Визнання укладеного на виконання рішення ради договору недійсним не відновлює дії такого рішення та не породжує у органу місцевого самоврядування обов`язку повторно вчиняти дії, спрямовані на його реалізацію.
До того ж, як випливає зі змісту судових рішень у справі № 906/631/23, рішення 42-ї сесії Брусилівської селищної ради від 19.02.2020р. №1379 прийняте не у відповідності до норм чинного законодавства, оскільки земельна ділянка передавалась в оренду ОСОБА_1 не за результатами проведення земельних торгів.
Водночас, судом установлено, що в результаті поділу земельної ділянки площею 171,4828 га з кадастровим номером 1820983500:05:000:0989, щодо оренди якої приймалось рішення № 1379 від 19.02.2020р. "Про оренду земельних ділянок", було сформовано дев`ять земельних ділянок, які є самостійними об`єктами цивільних прав, кожній з яких присвоєно індивідуальний кадастровий номер.
Відповідно до частини 13 статті 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав у разі її поділу. З моменту такого поділу утворюються нові самостійні земельні ділянки, кожна з яких є окремим об`єктом цивільних прав.
Отже, після поділу земельна ділянка з кадастровим номером 1820983500:05:000:0989 припинила існування, як самостійний об`єкт цивільних прав. Відтак рішення ради, прийняте щодо цієї земельної ділянки, не може бути поширене на новоутворені земельні ділянки без прийняття окремого рішення уповноваженим органом місцевого самоврядування.
Враховуючи викладене, підстави вважати рішення Брусилівської селищної ради від 19.02.2020р. № 1379 невиконаним відсутні. Сам по собі факт подальшого визнання укладеного на його виконання договору недійсним не свідчить про невиконання зазначеного рішення та не покладає на відповідача обов`язку повторно реалізовувати вже виконане рішення щодо іншого об`єкта земельних прав.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України.
Порушення права чи охоронюваного законом інтересу повинне мати об`єктивний характер і виражатися в позбавленні або зменшенні обсягу певних благ особи, права чи інтереси якої порушено, певних благ, які вона мала до порушення або справедливо очікувала набути у майбутньому.
Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.
Відповідної правової позиції дотримується Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 16.10.2020р. у справі №910/12787/17.
Дослідивши в сукупності наявні в матеріалах справи документи, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факту порушення його прав з боку відповідача, в зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати за результатами розгляду справи. 
Згідно з ч. 2 ст. 129 ГПК України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.
Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, судовий збір не покладається на жодну із сторін. 

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,- 

УХВАЛИВ: 

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Повне рішення складено: 01.05.26 

Суддя Сікорська Н.А. 

1 - до справи
2 - позивачу (рек. з пов.) (12648, вул. Житомирська, буд. 167, с. Биків) - РНОКПП 2099615218